20 XX VIII. Fr. Bubák: 



nované vždy jen Uredo se vyvíjí. Snad platí o něm totéž, co o předešlé 

 rzi, neboť i C. Spegazzini, ve Fungi Argentini" Pug. IV. pg. 28. 

 uvádí z Argentiny jen Uredo Fabae. V případu tomto velice na váhu 

 padají poměry klimatické. 



De Bary*) pozoroval v Alpách, že Chrysomyxa Rhododendri 

 v pásmu, kde se její aecidium na smrku vyškytá, uredospory se bud 

 vůbec neb jen nepatrně vyvíjejí, kdežto nad hranicí a pod hranicí 

 rozšíření smrku, kde tedy aecidium schází, uredospory se hojně vy- 

 tvořují, a vysvětluje to rovněž poměry klimatickými. 



Přesadí-lí Rhododendron se rzí tou do skleníku, vyvíjejí se zase 

 jen uredospory. 



Vysvětlil bych změněný vývoj nikoliv poměry klimatickými, 

 nýbrž spíše tak, jak jsem učinil při Puccinii na Poa sudetica. Rez 

 ocitla se v místech, kde smrk schází, nazval bych spíše poměry ty 

 neobvyklými, neboť vyplývají z phytogeografického rozšíření Abies a 

 Rhododendron. 



Které jsou tedy příčiny, jež dávají vznikati novým druhům rzí? 

 Jsou to jak již dříve řečeno poměry klimatické, phytogeografické a jak 

 dále dokážu i v nemalé míře znenáhlé přivykání na jiného živitele 

 a vliv tohoto na parasitující druh. 



Poslední dvě příčiny mohou vésti k vytvoření druhu nového od 

 mateřského jen biologicky se lišícího, aneb k vytvoření nového druhu 

 i biologicky i raorfologicky od mateřského rozdílného. 



Výtečný příklad poskytují tu různé Puccinie z Phalaris arundi- 

 nacea. Schneider objevil ve Slezsku roku 1869 na této trávě Puccinii, 

 již nazval Puccinia sessilis. R. 1874 Winter vypěstoval z Puccinie té 

 aecidium na Allium ursinum, pročež označil Puccinia sessilis jako 

 druh heteroikický. R. 1888 podařilo se Plowrigth-ovi zjistiti, že 

 na Phalaris žije ještě druh morfologicky s Puccinia sessilis shodný, 

 který však své aecidium vytvořuje na Arům maculatum: Puccinia 

 Phalaridis Plowr. R. 1890. popsal Soppitt Puccinia Digraphidis, jež 

 má své aecidie na Convallaria majalis, dle pokusů Klebahnových 

 a Magnusových, ale též na Polygonatum multiflorum, Smilacina bi- 

 folia a Paris quadrifolia. Poněvadž ve Slezsku na těch místech, kde 

 Puccinia sessilis se vyškytá, Allium ursinum neroste, nýbrž jen Paris, 

 Convallaria, Majanthemum a Polygonatum, uznal Magnus za dobré 

 změniti nomenklaturu těchto Puccinii takto: 



*) De Bart, Botanische Zeitung 1879, pg. 784. 



