XXXIII. 



O vápencích neogenových u Cejkovic a Cejče severo- 

 západně Hodonína, 



Podáyá František Slavík v Praze. 



(Předloženo dne 28. října 1898). 



Uval Dolnomoravský, jenž se prostírá podél řeky Moravy od 

 Napajedel na jih až k ústí Dyje, jest vyhlouben v eocaenových pís- 

 kovcích karpatských, které jej lemují na východě hřbety Bílých Karpat, 

 na západě Hříběcími horami a Ždánským lesem, a vyplněn jest usa- 

 zeninami mladších třetihor i čtvrtohorními. 



Třetihorní vrstvy úvalu Dolnomoravského jsou dvojí: sarinatské 

 a pontské. Sarmat ské vrstvy sáhají na západním křídle úvalu severně 

 až k Cejči, na východním přestupují z Uher do krajiny Strážnické. 

 Jsou to hlavně písky, na východě u Holíce a Sudoměřic též vápe- 

 níte pískovce a vápence plné zbytků měkkýších. Dle rázu zvířeny — 

 převládajícími rody jsou zde Cerithium, Trochus, Cardium, Ervilia, 

 Mactra, Tapes — jsou vrstvy sarmatské usazeninami pobřežních mělčin 

 mořských. 



Vrstvy pontské, dílem to písky, dílem jíly, kladou se na vrstvy 

 sarmatské u Cejkovic a Cejče a vyplňují severovýchodně i jižně 

 odtud celé údolí řeky Moravy i údolí pobočná. V pruhu od Zeravic 

 u Kyjova až za Lužice u Hodonína obsahují lože hnědého uhlí. Zví- 

 řena vrstev pontských jeví ráz význačně brakový jak svým složením 

 — skládat se z rodů Melanopsis a Congeria, pak Valvata, Unio, Car- 

 dium, Orygoceras — tak i převládáním nevelikého počtu druhů a 

 velkým množstvím a značnou variabilitou jejich individuí. 1 ) 



*) Srovn. C. M. Paul, Die Karpathensandsteine der mährisch- ungarischen 

 Grenzgebietszone, Jahrbuch der k. k. geolog. Reichsanstalt 1890. 



V. Uhlig, Bemerkungen zum Kartenblatte Lundenburg-Göding, ib. 1893., 

 str. 113-155. 



l'ř. mathematicko-přírodovědecká. 1898. 1 



