II. Jaroslav Milbauer: 



srážením síranem médnatým a dvojsiřičitanem sodnatým, po okyselení 

 kyselinou sírovou. Zkoušel jsem, do jaké míry tímto způsobem 

 vyčerpá se obsah jodový z matečných louhů. 



Jest známo, že z čistých roztoků jodidů alkalických dá se kvan- 

 titativně srazit jodid mědičnatý a ten vážením stanovit (viz práce: 

 Mohrovu, Z. anal. Ch. 12, 366, Fleischerovu knihu: Die Titrir- 

 methode als selbstständige quantitative Analyse str. 73 a Zengerovu: 

 Arch. der Pharm. [3] 3. 137). 



Měl jsem ji příležitost zkoušet, a shledal jsem, že mimo okol- 

 nost, že ssedlina někdy prochází filtrem, nemá jiné chyby. Ovšem 

 platí to pro čisté roztoky, pro tekutiny, jaké resultují po výrobě kon- 

 vertního ledku, jsou poměry jiné. 



Provedena následující stanovení : 



Louh číslo 



Obsahuje 

 v litru g veške- 

 rého jodu 



mg jodu jako 

 J' 4- JO,' 



Sraženého jako 



Cu 2 J 2 a destilací 



určeného jodu 



11. 



III. 



6,605 



6,695 



10,353 



6,537 



0,686 



10,278 



6,439 



6,604 



10,206 



Při všech pokusech přidáváno o něco větší množství titrovaného 

 roztoku síranu mědnatého, jež odpovídá veškerému jodu, dále ekvi- 

 valentní množství siřičitanu kyselého sodnatého a kyseliny sírové, 

 potřebné ku vybavení veškeré jodovodíkové kyseliny z veškerého 

 jodu vypočtené. 



Užito k tomu rovnice : 

 2 Cu • • + 2 J' -f- SO s " + H 2 = 2 CuJ + S0 4 " -f 2 H • . 



Z výsledků je patrno, že skoro veškeren jod, obsažený jako 

 J'-j-JOg' se sráží do jodidu mědičnatého. 



Získané produkty jsou technické jodidy mědičnaté. Analysou 

 jich i jiných technických vzorků shledáno bylo, že neodpovídají přesné 

 formuli CuJ. Jsou znečištěny chloridem, po případě i oxychloridem 

 mědičnatým, obsahují sledy železa, vlhkost i organické látky. 



