8 1TI. Jan Jelínek: 



duktů rozkladu gelatiny štěpené pepsineui jeden pepton, jenž obsa- 

 hoval 2479— 2543% dusíku diaminového a 70'21— 69-85% dusíku 

 inonoaminového. Dusík amidový neobsahoval. Z použité gelatiny získal 

 2'3% tohoto peptonu. Jest možným, že podobných peptonů, jež se již 

 dále neštěpí, jest více. 



Vedle amidového dusíku určoval jsem v produktech rozkladu 

 též ammoniak, jenž byl v roztoku již volným neb vázaným na kyse- 

 liny. Ammoniak stanoven byl methodou Bosshaedovod. 13 ) Ze půso- 

 bením plísní na dusíkaté látky vzniká ammoniak, pozorovali již Nä- 

 geli, 14 ) Wehmer, 15 ) Marchal. 16 ) Ježto plísně silně oxydují, myslelo 

 se, že jest ammoniak jedinou zplodinou rozkladu. 17 ) Blíže zabýval se 

 vznikáním ammoniaku z dusíkatých látek W. Blutke witsch/ 8 ), jež pě- 

 stoval plísně v roztoku 4% peptonu, 04% saccharosy a 04 anorg. 

 živin. Aspergilus niger převedl až 58% veškerého dusíku z peptonu 

 v ammoniak. Jiné plísně (Penicilium glaucum, Mucor racemosus, sto- 

 lonifer, Mucedo) ammonísovaly slaběji, vzniklo asi 17% ammoniaku 

 Alepřidával-li těmto plísním do živného roztoku v určitých inter- 

 valech zředěnou kyselinu fosforečnou, vznikalo ho více. Naopak zase 

 přidáním uhličitanu vápenatého do živného roztoku se omezila tvorba 

 ammoniaku. Blutkewitsch vysvětluje to tím způsobem, že silně oxy- 

 dující Aspergilus niger tvoří hojně kyseliny šťavelové, jež vzuikající 

 ammoniak váže, ostatní pak prý vytvořují málo kyseliny šťavelové 

 nebo vůbec žádnou, následkem Čehož . větší část ammoniaku zůstává 

 v roztoku volnou a zastavuje brzo činnost plísní. Přidáním kyseliny 

 se alkalita živného prostředí sníží, plísně mohou déle vegetovat a 

 tedy i více ammoniaku vytvořit. Uhličitan vápenatý neutralisuje or- 

 ganické kyseliny, ammoniak ostává v roztoku volným a tím vitální 

 pochody u plísní brzo přestávají. Též u přítomnosti organických bez- 

 dusíkatých látek tvořilo se méně ammoniaku, o tom však níže. 



Jednalo se mi z počátku o to, není-li snad v roztoku dusík 

 stanovený jako amidový všecken ve formé ammoniaku. Rozdíly mezi 

 dusíkem amidovým a ammoniakovým byly různé; byly tím větší, čím 

 déle pokus trval. Obnášely 140 — 11'06% (viz tab. IL). Ammoniak 

 vzniká odštěpením aminové skupiny z aminokyselin. Bezdusíkaté slou- 



13 ) Zeitschr. anal. Chemie, 22 (1883), 329. 



u ) Bot. Mitteil., 1881 Bd. 3. 



15 ) Bot. Ztg. 1891, 233. 



lö ) Centrblatt f. Bakteriol. II. Abt. /, 753. 



17 j Pfeffke, Jahrbuch f. wiss. Bot. 28, 262. 



18 ) Jahrb. f. wiss. Bot., 38, 147. 



