

lg III. Jan Jelínek: 



není. Přihlédněme na př. ku pokusům č. 10, 19 a 22. Ztekucení ge- 

 latiny při pokuse 19 a 22 trvalo mnohem déle. 



N v kultuře N v roztoku N v NH 3 



č. 9: pouhá gelatina . . . 01260 g, 1-4543 g, 0-5642 g 



č. 19: gelatina a glycerin . 0-1348 g, 1-4805 g, 0*4015 g 



č. 22: gelatina a glukosa . 01865 g, 1-4140 g, 0-3250 g 



Při pokuse 19. mělo mycélium jen o 8*8 mg více dusíku než 

 při pokuse 9., a dusíku ve formě ammoniaku bylo v roztoku o 162 - 7 mg 

 méně. 



Při pokusu 22. mělo mycélium o 60 5 mg dusíku více, ale v roz- 

 oku bylo o 239*2 mg dusíku ammoniakového méně. Zbývá tedy ku 

 vysvětlení úkazu, že za přítomnosti bezdusíkatých látek se mycélium 

 lépe vyvine a ammoniaku tvoří méně prvnější domněnka, že totiž bez- 

 dusíkaté látky bílkoviny před rozkladem chrání. Tato ochrana asi 

 spočívá tom, že ; jak jsem se již nahoře zmínil, plísně spalují při dý- 

 chání napřed sloučeny bezdusíkaté a bílkoviny rozkládají jen ne- 

 patrně. Proto také trvalo ztekucení déle. Následkem toho se ale na 

 počátku tvoří málo rozkladných momentů, jež by plísním vadily, a 

 plísně pak mohou delší dobu růsti a více se vyvinouti. 



Když jsem poněkud objasnil vznik ammoniaku, zkoušel jsem, 

 nedalo-li by se plísní těchto použiti v praxi na výrobu ammoniaku. 

 Především obrátil jsem zřetel ku melase a melasovým výpalkům, jichž 

 dusík se nepodařilo dosud výhodně zužitkovat. Melasa však obsahuje 

 ještě značné množství saccharosy, která asi tvorbě ammoniaku by pře- 

 kážela. Provedené pokusy skutečně ukázaly, že v melase působením 

 těchto plísní ammoniak nevznikl; naopak malé množství ammoniaku, 

 jež v melase bylo, plísně za přítomnosti saccharosy assimilovaly. Ale 

 ani ve výpalkách melasových plísně ammoniaku netvořily. Ve výpal 

 kách vyvinovaly se plísně slabě. Ani pokus přivyknuti plísně vý- 

 palkům se nezdařil, poněvadž po několikerém přeočkování odu- 

 míraly. 



Konečně pokusil jsem se určiti kvalitativně ostatní jednoduché 

 zplodiny rozkladu gelatiny, pokud se daly ve větším množství iso- 

 lovat. Působením plísní na bílkoviuy zabýval se podrobněji dosud 

 jeu W. Blutkewitsch a P. W. Butjagin. Výsledky Blutkewitschovy 



