6 V. Viktor Teissler: 



Roztoky byly měřeny l / x , 1 2 , 1 / i normální a to: chloridy 

 LiCL XaCt. KCl jodidy Lij, XaJ, KJ a bromidy LiBr, NaBr, KBr. 



Poněvadž při tomto měření, zvlášť při měření viskosity směsi 

 dvou roztoků nebylo možno užiti nějakých korrekcí, bylo nutno při- 

 praviti roztoky co možná přesné. K přípravě roztoků bylo použito 

 bezvodých praeparátň. které ještě před olvážením byly náležitě vy- 

 žíhány. Roztoky připraveny byly při 20° C. Zřeďování roztoků na 7a 

 a 1 4 normální dalo se pipettami a odměrkami také při této tempé- 

 rature kalibrovanými. 



Kontrolou správné koncentrace bylo tiťrování na chlor, brom, 

 jod a stanovení specifické hmoty. (Viz na konci připojené tabulky, 

 udávající specifickou hmotu měřených roztoků.) Ostatně roztok LiBr 

 a LiJ byl připraven jenom titrováním. 



Poněvadž koefficient vnitřního tření byl měřen při température 

 20, 30, 40 a 50°, bylo nutno určiti specifickou hmotu roztoků při 

 téže température. Proto určována byla sp. hmota roztoků normálních 

 i směsí jejich mezi 20 — 50° v intervallech 5stupňových, tedy při 20, 

 25, 30, 35, 40, 45, 50°. Hodnoty změřené korrigovány byly methodou 

 nejmenších čtverců. 



Sp. hmota roztoků jiné koncentrace stanovena zpravidla jen při 

 20, 30, 40, 50°; případné odchylky též korrigovány. 



Úkolem měření bylo stanoviti relativní koefficient r lr viskority 



S T 



solných roztoků, y vypočteno ze vztahu y r — -^— -, kde s r) r r známe- 



Sy Vy 



nají sp. hmotu a dobu potřebnou k tomu. by určitý objem roztoku 

 protekl kapillárou; s v at„ znamenají stejné hodnoty pro vodu. 



Slo tedy především o to, stanoviti součin sv pro vodu. Speci- 

 fická hmota byla vybrána z tabulek, r měřeno při různých tempera- 

 turách několikráte. 



Měřeno bylo při : 







t— 19-95° 



o m 10-2* 



9-8 



104 



ío-o 



10-0 



r 20 = 189-88'. 





3- 10-08' 



% — 190-08'. 





