

V. Viktor Teissler; 



t = 39-8° 



2 m 4'2 5 

 4-2 



3-8 

 4-0 



3-8 

 4-0 



r 40 — 123-52 '. 





2 M 4*0 S 



r = 124-0 S . 



t = 50-3° 



, l m 53-6» 

 530 

 534 

 53-4 

 536 



r 50 = 104-00». 





^53.4,. 



x = 103-4*. 



Lineární interpolací redukovány hodnoty t pro příslušné tem- 

 peratury 20, 30, 40, 50°. Správným bylo by učiniti nejprve součiny 

 sr při teplotě pozorování a teprve takové součiny redukovati na žá- 

 dané teinperatury. Poněvadž však rozdíl temperatury nepřesahuje 

 výše několika desetin stupně, tu chyba, jíž se dopouštíme, nepadá 

 nikterak na váhu. 



Z redukovaných hodnot pro r při obou měřeních vzat arithm. 

 střed ; ten násoben specifickou hmotou. Jest pak sr pro vodu : 



20° 189-49 . 0-998 = 189453 



30° 151-24.0-996 = 150-586 



40° 123-81 .0-992= 122-850 



50° 104*01. 0-988 = 102-769. 



Podíl těchto čísel s podobně získanými hodnotami pro roztoky 

 udává jejich relativní tření. 



Aby však tato práce zbytečně nenabývala na svém objemu, ne- 

 uvádím podrobně hodnot naměřených u každého roztoku, nýbrž se- 

 stavuji pro snazší přehled získané výsledky v následující tabulky. 



První čtyři sloupce obsahují relativní koefficient vnitřního tření 

 vzhledem k vodě při téže teplotě. Aby byla patrná i závislost na 

 température, vypočten v následujících sloupcích absolutní koefficient 



míře -~ sec. Za absolutní koefficient vnitřního tření u vody vzat 

 cm* 



byl z tabulek Landolt-Borenstein-Meyerhofferových 1905 střed 



z měření Poiseuillova, Sprunyova, Slotteho a Thorpe-Rodgerova. 



