Vnitřní tření solných roztoků. 9 



Tím způsobem vychází pro vodu: 



dma 

 t 11 -^—r. sec 

 cm 1 



20° 0-01005 2 . 



30 5 0-00801 6 



40° 0-00655 3 



50° 0-00551 3 



Poslední čtyři sloupce udávají, oč se liší absolutní koefficient 

 při température vyšší od koefficientu při température předcházející. 

 Čísla tato mají sloužiti k rychlé orientaci o průběhu viskosity. Za- 

 stupují diagramm, který na základě čtyř hodnot v intervallu od 20° 

 do 50° by nebyl přesnějším. 



(Viz tabulky na str. 10., 11., 12.) 



Dříve než přistoupím k rozboru těchto výsledků, nebude ne- 

 místno srovnati svoje měření s hodnotami cizími. Ovšem nelze srov- 

 návati všechna čísla, neboť v tomto uspořádání se měření dosud ne- 

 konala kromě starých pozorování na roztocích se stejným procentu- 

 álným obsahem, ne však se stejně normálním. 



Pozorování vyjímám z tabulek Landoltových, a pokud tam uve- 

 dena nejsou, přímo z prací origináluích. 



Pro kaliumchlorid nalezl: 

 Arrhenius t — 17-6° ] / x tj — 0978 



Mutz EL 



20° 



0-9955 







Wagner 



25° 



0-9874 %ri 



== 0-9874 



V 4 r] — 0-9903 





(20° 

 |30° 



0-9837 



09899 



09903 



T. 



1-0068 



1-0118 



1-0006 



Natriumchlorid. 









Arrhenius 



t— 17-6° 



1-093 







MüTZEL 



20° 



1-1069 







Reyher 



25° 



1-0973 



1-0471 



1-0239 





1 20° 

 |30 ü 



1-0759 



10412 



10244 



T. 



1-0891 



1-0531 



1-0257 



Lithiumchlorid. 









Arrhenius 



17-6° 



; 1-147 







Wagner 



25° 



11423 



1-0665 



1-0314 





(20° 



1-1453 



1-0810 



10299 



T. 



130° 



11434 



1-0703 



1-0244 



