Vnitrní tření solných roztoků. 13 



Kaliumjodid. 



Arrhenids 17-6° 0912 



20° 0-9175 



T. 1 30 o 



Natriumbroinid. 



Reyher 25° 10639 1'0299 1-0148 



(20° 1-0546 1-0218 10194 



T - }30 ,j 1-0657 1-0267 10226 



Z čísel zde uvedených patrno, že se moje výsledky k cizím 

 dobře řadí. Pokud se týče odchylek, dlužno je vysvětliti tím, že různí 



pozorovatelé, připravujíce roztoky při jiné température, nedosáhli téže 



koncentrace; pozorování Miitzelova byla provedena jinou methodou 



Ze sestavených tabulek a to z posledních sloupců je patrno, že 

 r t při stoupající température značně ubývá; průměrně při 1° asi 

 o 2%- Úbytek viskosity s temperaturou se mění. Celkem při nižší 

 température je větší než při température vyšší, ale nějakého přímého 

 vztahu zde není. 



Pokud se týče koncentrace, patrno, že viskosita roztoků se stou- 

 pajícím zředěním blíží se tření vody. Tedy u roztoků, jichž viskosita 

 je větší než u vody, klesá koefficient vnitřního tření; u těch, kde 

 vnitřní tření je negativní, tam blíží se k vodě, stoupá. 



Že méně koncentrované roztoky snižují vnitřní tření až na ne- 

 gativní, patrno z čísel pro roztok KaJ. Pro normální roztok při 20° 

 je ^ = 1-0155, při l / 2 normálním již 9809 a při 1 / 4 0-9761. Dlužno 

 očekávati, že by se při dalším zřeďování dospělo konečně k bodu, 

 u kterého by ij dosáhlo svého minima, pak nutně by se přibližovalo 

 svou hodnotou vnitřnímu tření vody. 



O Arrheniově formuli z těchto pozorování nelze usuzovati. 

 Jednak stanovena byla pro neelektrolyty a pro roztoky koncentrova- 

 nější. Při koncentraci mnou užívané se neosvědčuje. 



Příkladem uvádím: (Viz str. 14. a 15.) 



Směsi dvou stejně koncentrovaných roztoků mají vnitřní tření 

 mezi hodnotami pro jednotlivé součásti. Při směsi chloridů osvědčují 

 se údaje Brücknerovy 6 ) o t. zv. „korrespondujících roztocích". V te- 

 pelném intervallu 20 — 30" je vnitřní tření směsi NaCl a KCl arith- 



e ) H. BbückSeb, Wied. Ann. 42, 286; 1891. 



