O studených a teplých anticyklonách. 



19 



785—780 780—775 



Teplá anticyklona . . . 

 Studená anticyklona . . 



775—770 



770 — 765 



765 — 760 





N 



NE 



E 



SE 



S 



SW 



w 



NW 



Teplá anticyklona . . 



(6) 



(3) 



8 



4 



5 



3 



i 



2 



Studená anticyklona . 



— 



— 



4 



10 



9 



10 







" | 



Poměry větrné. V obou případech převládají na Bělašnice větry 

 anticyklonální, vytékající ve všech sektorech, vyjma západní, tedy 

 podobně jako na všech již uvažovaných observatořích. (Západní vítr 

 ve W sektoru — rozdílný od poměrů na Obiru v studené anticykloně 

 — má malou váhu.) 



Mt. Ventoux. 



U této jižní stanice jsou v teplé anticykloně zastoupeny vý- 

 hradně jižní a západní sektory, u studené pak SE a SW dosti rovno- 

 měrně. V této tři vnější stupně tlakové proti čtyřem v teplé anti- 

 cykloně. 



Tlak. Rozdíl tlaků v mm mezi studenou a teplou anticyklonou 

 ubývá od středu k 



785-780 



780—775 



775—770 



770—765 



765—760 



- 



78 



54 



5-7 



1-2 



ku okraji. 



Teplota. Průměry teploty pro postupné stupně tlakové v teplé 

 anticykloně mají minimum v stupni tlakovém (780—775) a na okraji ; 

 v studeném asi ve středu (?) a v stupni (770—765). Rozdělení dle 

 sektorů v teplé anticykloně dává minimum v SW, polohu maxima 

 nelze určiti, asi v severních sektorech. Hodnoty teploty i tlaku v sek- 

 toru E jsou velmi nízké. Zdá se, že i zde v hladině Ventoux analogi- 

 cky jako 



