20 



X. St. Hanzlík. 



785—780 1780-775 775—770 



770-765 



765—760 



Teplá anticyklona . . 

 Studená anticyklona . 



(+ 6-9) 



+ 3-5 

 — 4-6 



4-4*8 

 — 2-6 



+ 4-5 



- 4-9 

 (- 3-3) 



+ 2-4 

 — 0-3 



SE 



SW 



w 



NW 



Teplá anticy- 

 klona . . . 



Studená anti- 

 cyklona . . 



(-7-1) 



+ 5-8 

 - 31 



+ 3-7 



— 14 



(-2-6) 



+ 8-Ï 



— 3-8 



(- 4-3) 



+ 3-5 



0-5 



+ 4-3 



u již uvažovaných observatoří nejnižší teploty se nacházejí v blíz- 

 kosti středu sektorů E neb SE a zasahují pro nižší stupně tlakové 

 do S a SW směrem anticyklonálních proudů. Západní sektor studené 

 anticyklony je mírně teplý. 



Relativní vlhkost jest v obou případech nejmenší ve středu, při 

 rozdělení dle sektorů padá v teplé anticykloně maximum na východní 

 (SE?) sektory, pro studenou nelze polohu určiti. 



Oblačnost jest větší v studené než teplé anticykloně, zde vzrůstá 

 od středu ku okraji, tam jest téměř stálá. V teplé anticykloně jest 

 nejmenší v SE sektoru, největší v NW, v studené anticykloně jsou 

 průměrné hodnoty ve všech zastoupených sektorech téměř stejné. 



Poměry větrné v obou anticyklonách, studené i teplé, předsta- 

 vují vytékající anticyklonální proudy. V niveau Mt. Ventoux nalézáme 

 ponejprve i ve W sektoru teplé anticyklony vytékající proudy (na- 

 proti Obiru). Ve W sektoru studené anticyklony pro vnější stupeň 

 tlakový jsou vtékající proudy. 



Sněžka. 



Největší váha padá v zimě na severní sektory teplé anticyklony; 

 pro studenou anticyklonu na E, SE, SW a W; jest tedy dráha stu- 

 dených anticyklon a jich polohy severnější nežli ona teplých. 





