42 X. St. Hanzlík: 



2 a 5 km rovna 3, pro 6 a 7 km je rovna 2, a pro ostatní 1. 

 V létě, kdy opět největší váha připadá na W sektor — výstupy pa- 

 řížských a strassburských ballons sondes převládají — přechází kladná 

 úchylka v zápornou ve výších 8, 9 až 10 km. O studené anticykloně 

 nelze činiti žádných závěrů, data studené anticyklony v létě v E a S 

 kvadrantech si odporují a v zimě Sa W sektor jest zastoupen jedi- 

 ným příkladem. 



Jest věru škoda, že bohatý materiál — přes 500 výstupů ballons 

 sondes od Teisserenca de Boita — není in extenso uveřejněn, bylo 

 by možno z něho touto cestou získati cennější výsledky o mohutnosti 

 teplých a studených anticyklon a tak přispěti aspoň z části ku 

 objasnění dlouho vlekoucího se sporu o původu cyklon a anticyklon, 

 kde mezi meteorology americkými a anglickými na jedné straně a 

 evropskými s Hannem v čele na druhé straně stojí naproti sobě 

 théorie téměř diagonální. 



Přehled. 



Studium meteorologických poměrů vyšších vrstev atmosféry 

 v anticyklonách podává, že v těchto (ve střední Evropě) dlužno ro- 

 zeznávati postupná stadia vývoje, jež vedle ostatních meteorologických 

 elementů nejnápadněji jsou charakterisovány poměry tepelnými a po- 

 měry proudů vzdušných. 



Máme-li zřetele k tepelným poměrům, jež charakterisují rozličné 

 stupně vývoje v anticykloně, možno všeobecně anticyklony rozděliti 

 na studené a teplé. 



Studenou anticyklonou určité geografické polohy rozumíme onu 

 anticyklonu, jejíž průměrná teplota v jakékoliv její výši jest nižší 

 než průměrná teplota tohoto místa v uvažované době roku. Analo- 

 gickou je definice anticyklony teplé. 



Studená anticyklona představuje mladší, vyvíjející se typ anti- 

 cyklony; teplá anticyklona typ starší, vyvinutý. 



Studená anticyklona: 



Poměry větrné: Nejsilnější stáčení větrů s výškou vykazuje 

 sektor NW, menší W a N pak NE. V niveau Sonnblicku převládá 

 v celé NW polovině vtékající proud. Poměry tepelné: Přední strana, 

 jež jest studenější než zadní, představuje jediný, neobyčejně studený 

 proud, jenž plyna z vyšších hladin severních sektorů na jih, klesá a 

 roztěká se, vytékaje z části na přední straně anticyklony, z části stá- 

 čeje se v právo. 





