8 XI. V. Jung 



(38) 



1 = *^r i lu - ] ^ + c ' 2 - ** v *i + c * + cH 



<P, - <f, i/-, tTí I ^ -r V* 2 



c 



Stanovme dále obsah obrazce, obsaženého mezi válcovými plo- 

 chami 



(39) >^ = a\ rl = a*-\-{g<p + hf 

 a mezi povrchovými přímkami (35 ). 



Položme*) 



(40) t = gq> + h, 



z čehož 



dt = g . dq. 



Z rovnice (27) pak plyne 



1 



O — 



2 sin a 



u 



avšak 



-Ac 2 + ř 2 . tdt -f — - A (ž +Ï c 2 — č 2 ) . dt — c 2 .lc. I dtp . 

 9 i 9 Y J \ 



A (t + ü 2 ~+~?) . dt — t . i (t-\- Yc*H-í*j — Yc*+ï a :■ 



označíme-li 



(41 ) řj = 0g>, -f- &, ř 2 = g<p s -f fc, 



dostaneme 

 (42) 



1 I 1 



O = -«-5 — \w- [V + Î^ c 2 -c-(c 2 +ř;.\ c 2 +í;1 



2 sin a { 3 g \- - - l ' J 



-f Vč a -f í 2 J - c- . (<p 2 — ç> x ) . řc . 



*) Geometrický význam veličiny t jest zřejmý. 





