Studie o temnostní Hoře jeskyň Sloupských. ] 1 



Co se týká rozdílů výšek terrainu venkovního a míst v jesky- 

 ních floristicky prozkoumaných, jest tento jen velmi nepatrný, nedo- 

 sahuje ani 10 metrů. 45 ) 



Chodby jeskyní Sloupských zabíhají velmi daleko do podzemí 

 a jsou proto vzdálenosti míst botanicky důležitých od vchodů jeskyn- 

 ních velmi značné. Tak jest Spojovací síň od vchodu do předsíně 

 jeskyní Sloupských vzdálena 80 m, vlastní jeskyně Nicová 120 m, střed 

 velké síně v jeskyni Eliščině 150 »», Turecký hřbitov v téže jeskyni 

 170 m, střed I. dómu ve Starých Skalách od hlavního vchodu téže 

 jeskyně 75 m, okraje propasti 135 m, Řezaný kámen 220 m, konec 

 chodby „ve Stříbrné" 440 m. 



Veliký vliv na vývoj jeskyuní vegetace má substrát. Půdu v chod- 

 bách a síních jeskyň Sloupských tvoří jednak náplava diluviální hlíny, 

 jednak vápencové balvany a štěrk; mimo to jsou však některá místa 

 pokryta nánosem, jejž tam rozvodněný potok každoročně v mocných 

 vrstvách ukládá a jenž sestává z humusu, písku, listí, jehličí, větví 

 i celých kmenů. Velké nánosy jsou hlavně ve Starých Skalách podél 

 jeskynního řečiště a u Propástky. Důležitým substrátem je ve Sloup- 

 ských jeskyních také trus netopýrů, Na místech, kde netopýři ve 

 větších shlucích (někdy až 500 kusů) zimu nebo den přespávají (hlavně 

 Vespertilio murinus Schreb.), povstávají silné vrstvy výkalu (guana) 

 netopýřího, hromadícího se někde ve vysoké kupy (Staré Skály, 

 chodba „ve Stříbrné" a u Prapasti). Guano to sestává z nestrávených 

 zbytků zvířecích, hlavně hmyzích a promícháno jest hlínou. 46 ) 

 Rovněž i ojediněle na zemi nebo na zábradlích nalézáme malé kupky 

 tohoto trusu. 



Za důležitý substrát dlužno konečně považovati všechny dřevěné 

 předměty v jeskyních, jako pažení v chodbách, zábradlí a schody, 

 jež byly zde za tím účelem zhotoveny, aby se staly jeskyně pro 

 návštěvníky schůdnými. 



Co se týká poměrů světelných, je nutno rozlišovati místa, jež 

 jsou poměrně dostatečně osvětlena denním světlem (tlumené denní 

 světlo) od oněch, kam jen slabé záblesky jeho dopadají (pološero) 

 a konečně od těch, jež postrádají světla slunečního úplně (absolutní 

 temnota). K první skupině míst náleží předsíně jeskyně Nicové a 



* 5 ) Ohledně topografie viz K. Absolon, Kras Moravský. Díl I. 1907. Mapa 

 jeskynního bludiáté sloupsko-šošůvského. 



*•) Absolon K., Einige Bemerkungen über die mährische Höhlenfauna 

 Zool. Anzeiger Bd. XXIII. N° 612, 1900 p. 192-193. 



