16 XII. Fr. Straňák: 



Vedle toho vyskytují se často formy větevnaté nebo parohovité, 

 jež na svých koncích jen zřídka vytvářejí více méně vyvinuté klo- 

 boučky, častěji však vybíhají v sterilní hroty, čímž houba nabývá 

 podob od tvaru normálního velmi odchylných (Lentinus suffrutescens 

 (fot, 3.). Pozoruhodná je v tom směru práce Reinkeho, 53 ) v níž autor 

 vykládá vznik a vývoj takových parohovitých forem u druhu Lentinus 

 lepideus: „Každá houba počíná svůj život klíčícím výtrusem, který 

 již tak dobře představuje celou houbu jako mycélium, jež z něho se 

 vyvíjí. Výtrus i mycélium obsahují embryonální substanci ve smyslu 

 Nollově, 54 ) která podle různých zevnějších podmínek různě se chová, 

 produkujíc brzy formy parohovité, brzy plodnice. V obou však přípa- 

 dech je ovládána zákonitou formou druhu Lentinus lepideus. V obou pří- 

 padech tvoří hyfy ve společném vývoji jednotný organisovaný systém, 

 v obou případech vykazují vzrůst zvláštním způsobem uspořádaný. 

 Na světle je nucena každá jednotlivá buňka hyfová jinak se chovati 

 než ve tmě. Toto donucení může býti vykládáno jen jako uvolnění 

 zvláštních vzrůstových disposic, které jsou dány v embryonální sub- 

 stanci. Na světle zformuje se tato embryonální substance v plodnicích, 

 ve tmě zůstává ve vegetativních vrcholech parohovitých větévek v ne- 

 ztenčené míře zachována. V embryonální substanci Lentinusu je ulo- 

 žena potentiálně schopnost vytvořiti klobouk ; zda toto vytvoření sku- 

 tečně nastane, či nastoupí místo něho forma parohovitá, jest funkcí 

 světla. Dle různého podráždění může z embryonální substance různé 

 vzejíti. Takovým podrážděním je světlo a temnota, které dané dispo- 

 sice bud! zadržují neb uvolňují; světlo zadržuje tvoření se tvarů pa- 

 rohovitých a podporuje vývoj klobouku, temnota překáží vývoji klo- 

 bouku a uvolňuje vývoj tvarů parohovitých. u 



O správnosti sousledků Reinkeových přesvědčila mne vlastní po- 

 zorování, jež jsem činil na rozvětvené formě od Lentinus suffrutes- 

 cens, která rostla na hnijící dřevěné desce ve velké síni jeskyně 

 Eliščiny. Sestávala ze 3 větví, z nichž dvě nesly nepatrné kloboučky 

 o průměru 3 — 5 mm, kdežto třetí větev zakončena byla sterilní špič- 

 čkou. Pokus sestával v tom, že celá forma byla i se svým substrátem 

 opatrně přenesena ze svého dosavadního stanoviště do prostředí po- 

 lošerého, jímž byla pravá souběžná chodba, kterou dopadající tam zá- 

 blesky denního světla slabě osvětlují. Výsledek této změny byl již za 



") Reinke J., Ueber Deformation von Pflanzen durch äussere Einflüsse. 

 Bot. Zeitung 1904. Heft V-VI. 



M ) Noll, Beobachtungen und Betrachtungen über embryonale Substanz. 

 Biolog. Centralbl. 1903. P. 324-325. 



