Studie o temnostní floře jeskyň' Sloupských. 23 



Plodonose mají často postranní větve, které jsou bud zakončeny menšími sporan- 

 giemi, buď končí rovným nebo zaškrceným brotem, na němž teprve později spo- 

 rangium se vytvoří. Plodonoš je při tom vždy nad místem rozvětvení přepažen 

 obyčejné jednou, někdy i dvěma nad sebou stojícími a vzhůru vyklenutými příč- 

 kami. Kolumella je nejčastéji tvaru hruškovitého, bezbarvá, až 50 n široká 

 a 60 /* vysoká. Výtrusy jsou kulaté neb vejčité, 6—12 ft v průměru, ve sporangiu 

 s jemnou blanou, jež je hustě posázena krátkými a jemnými ostny; táž zůstává 

 pak po prasknutí sporangia v podobě malého límečku pod kolumellou. 



Ježto některé v uvedených výsledcích obsažené znaky nesouhlasily s oněmi, 

 jež JBOu pro tento druh význačné, hlavně časté rozvětvení plodonošů a dělení 

 jich přepážkami, kteréžto vlastnosti spíše pro druh racemosus jsou charakteri- 

 stické, bylo nutno cestou pokusů fysiologických dojíti jasných a správných vý- 

 sledků, na základě kterých by pak objasněny byly tyto abnormální zjevy i se 

 stanoviska biologického. Pěstováním jich jednak na světle, jednak za tmy bylo 

 docíleno takových růzností ve formě, jež odpovídaly úplné oněm u druhů jes- 

 kynních a těch, jež pěstovány byly na světle. První kultivování započal jsem 

 3. listopadu 1906. Za živnou půdu bylo užito Metérovy živné gelatiny (pepton, 

 dextrosa). Jeskynní Mucor přenesen byl na tento nový substrát tak, že vzato 

 bylo po jednom sporangiu, jež zapuštěno bylo do živné půdy. Na to byly dvě 

 kultury ponechány na světle, kdežto druhé dvě byly dány do tmy. U kultur ve 

 tmě pěstovaných bylo již třetí den pozorovati tvoření se mycelia, a čtvrtý den 

 vyrůstání plodonošů; u kultur na světle zůstavených děl se vývoj tento o den 

 později. Dne 10. listopadu byl stav kultur následující: Kultury na světle î 

 Mycélium o širokých větvích, jež na konci náhle se zužují. Plodonose až 15 mm 

 dlouhé jsou většinou nerozvětvené. Sporangia 175 n v průměru, spory podlouhle 

 vejčité, často zahnuté, až 13 ja široké a 18 [i dlouhé. Kolumella kulatá, až 68 fi 

 široká a 95 ft vysoká. Obsah mycelia, plodonošů a sporangia nažloutlý. Kultury 

 ve tmě : Mycélium o dlouhých, tenkých, na konci pozvolna se zužujících větvích. 

 Plodonose až 40 mm dlouhé, s velmi četnými větvemi, nad místem rozvětvení 

 vždy jednou, někdy i dvěma přehrádkami přepažené. Sporangia až 135 [i v prů- 

 měru, spory z pravidla kulaté neb souměrně elliptické, 8 — 12/* široké. Kolumella 

 tvaru hruškovitého, až 46 ^ široká a 55 n vysoká. Obsah mycelia, plodonošů 

 a sporangia bezbarvý neb jen málo nažloutlý. Pokus tento, který jesté dvakrát 

 s podobným výsledkem byl opakován, přivedl mne ke konklusi, že kultura, jež 

 byla vypěstována na světle, dá se s jistotou určiti jako Mucor Mucedo a že 

 s formou jeskynní téměř ve všech vlastnostech souvisí kultura ze tmy. Odchylky, 

 jimiž forma jeskynní odchyluje se od formy normální, mohou býti tudíž přičítány 

 jedině existenčním podmínkám stanoviště. 



Jiná ne méně zajímavá otázka týkala se původu tohoto druhu. Ježto plíseň 

 tato vázána je v jeskyních výhradně na výkaly netopýrů, kteří tu ve velkých 

 hejnech sídlí v komínech neb ve skalních trhlinách, dalo se již na první pohled 

 souditi, že rostlina rostla z výtrusů, které přišly do jeskyně s netopýřím výkalem 

 a byly tedy patrně již na potravě, kterou netopýři přijali. Tato domněnka byla 

 pak potvrzena, když z netopýřího trusu, jenž v hromadách až 1 m vysokých na- 

 kupen je v chodbě „ve Stříbrné" ve Starých Skalách, na němž však následkem 

 panujícího tam sucha není žádné vegetace, byly vypěstovány bujné kultury této 

 plísně. 



