28 XII. Fr. Straňák : 



Lentinus pouze v jeskyni Eliščině; zde přichází ve dvou hlavních formách a sice 

 ve tvaru více nebo méně vyvinutých plodnic a v sterilní, obyčejně keříčkovitě 

 vytvořené formě myceliové . Stanovištěm obou forem jsou dřevěné schody vedoucí 

 do hlavní síně, jakož i spráchnivělé kusy dřeva v nejbližším okolí. 



Forma první vyznačuje se vždy zakrnělým kloboukem a dlouhou tření. Ve- 

 lik st klobouku je různá; často jen stěží shledáme nepatrnou stopu jeho, u jiných 

 dosahuje i 3 cm v průměru. S počátku bývá klenutý, 8 okrajem k lamellám 

 zahnutým, později ploše rozložený a konečně ve středu hluboce promáčklý 

 v podobě nálevky. Zbarvení klobouku je u mladých bledě nažloutlé, u starších 

 špinavě žluté až červenohnědé, s velikými hnědými skvrnami. Světlejší, často zcela 

 bílé lamelly sbíhají po třeni dolů a jsou na ostří zoubkovány. Při mikroskopickém 

 pozorování jich příčného řezu vidíme na ostří vybíhati z tramy četná vlákna 

 hyfová, jež tvoří hustě seskupené štetičkovité svazečky. Hymenium skládá se 

 z parafys, basidií a četných cystid, nápadných štíhlou, často láhvovitou formou. 

 Výtrusy jsou podlouhlé, 2—2-6 n široké, 5 — 7-8 t* dlouhé. Třen vyrůstá obyčejně 

 z plsťovitého bílého mycelia, jež pokrývá dosti značné plochy substrátu, a dosahuje 

 až 15 cm délky. U základu bývá 5 — 12 mm široká, nahoru dle velikosti klobouku 

 se zužujíc. Je pokryta bílou, poněkud lepkavou plstí, jež později hnědne. Velmi 

 často spatřujeme plodnice parohovité rozvětvené se dvěma až čtyřmi kloboučky. 

 Velmi zajímavý nález učinil jsem v březnu r. 1907. Na dřevěném zábradlí u zmí- 

 něných schodů nalezl jsem tři exempláře Lentinusu, jež měly lamelly vytvořeny 

 na povrchu klobouku (obr. 1.) Nejvyvinutější z nich byl i s kloboukem 2-3 cm 

 vysoký. Bílá, u spodu 2 mm tlustá třen kyj ovité se rozšiřuje v 1*5 cm široký, 

 excentricky umístěný, nálevkovitý klobouk, na jehož povrchu, tedy uvnitř nálevky, 

 vytvořeny jsou lamelly, jež sbíhají do jednoho excentrického místa. Zbarvení 

 lamell jakož i okrajů klobouku je nažloutlé. Hymenium je sterilní sestávajíc 

 z parafys, mezi nimiž na některých místech také štíhlé cystidy vynikají. 



Pozorování týkající se směru vzrůstu plodnic tohoto druhu, hlavně onoho, 

 jenž je vyvolán geotropismem, uvedl jsem již ve všeobecné čisti tohoto pojednání. 



Vedle plodnic vytvořuje Lentinus suffrutescens zvláštní tvary myceliové 

 v podobě keříčků (fot. 3.) nebo ostnatých větviček. Jsou to sterilní mycelia, jež za po- 

 měrů normálnímu vývoji nepříznivých od vytváření plodnic jsou zdržována, za to 

 však povzbuzována k bujnějšímu a co do tvarů více méně změněnému vegetování. 

 Reinke, 8 *) jenž se zabýval změnou forem, kterou rostlina za svého vývoje pod- 

 stupuje, tedy i rostlinými deformacemi způsobenými vnějšími vlivy, za vhodný 

 příklad takového formativního podráždění u rostlin uvádí etiolisační zjev u hub, 

 specielně pak změny tvarů způsobené nedostatkem světla na druzích rodu 

 Lentinus a praví, že parohovité tvary, jež tato houba vytvořuje, nemohou býti 

 pokládány za sterilní plodnice, nýbrž že jsou analogon Rhizomorfy, jsouce ve- 

 getativním systémem houby, myceliem. — Je přirozeno, že nejrozmanitější, 

 mnohdy bizarní vzhled těchto forem ne nepodobný i zástupcům jiných rodů, 

 svedl mnohé starší autory k nesprávnému jich určení. Byly popisovány pod růz- 

 nými jmény: Clavaria cormuta Retg., Clavaria thermalis D. C, Ramaria ceratoides 

 Holmsk., Helvella serpentiformis Batsch atd. Formy keříčkovité rostou svisle dolů 

 pod uvedenými již dřevěnými schody v bezprostředním sousedství plodnic se 



" 5 ) Reinke, J., Ueber Deformation von Pflanzen durch äussere Einflüsse. Bot. 

 Zeitung 1904. 



