6 XIII. Jaromír Wenig : 



! 



nënou hypodermis jest obyčejné pletivo tělní, prostoupené rosetovitými 

 žlázami a svalstvem. 



Další řezy ukazují tytéž poměry až na změny velmi nepatrné 

 i na př. nepatrná jest změna tvaru laločnaté dutiny pod křídly). Blížíme 

 se však již onomu místu, kde, jak na počátku práce uvedeno, umístěn 

 jest hustý chumáč brv na předním sklonu význačné hřbetní vyvýše- 

 niny. Na povrchu hřbetu, dosud normálně vypuklého, počínají se ob- 

 jevovati jemné, rozmanitě zakroucené. dosud nepříliš dlouhé krycí 

 brvy, a to na ploše dosti veliké, i na místech přikrytých okraji křídel; 

 brvy ty barví se u své base skoro úplně černě. Brvy tyto jsou upro- 

 střed stále delší, i najdeme jich na dalších řezech hustý chumáč 

 {obr. 6.): volnými konci přečnívají vysoko nad okraj křídel již značně 

 od sebe rozestouplých. 



Ostatní poměry jsou na feéchto řezech téměř naprosto stejné jako 

 na řezech předcházejících. 



Popsané brvy jsou vesměs brvami pouze krycími, neboť nikde ne- 

 prostupují chitinem a nejsou v žádném spojení s buňkami smyslovými. 

 Dříve zmíněná pozměněná hypodermis trvá stále, jest asi ve vztahu 

 ku stále silnější vrstvě chitinu, již na povrchu hřbetu pozorujeme. 



Další řezy zasahují již počátek hřbetní vyvýšeniny samé. Táž 

 zdvihá se z počátku mírně uprostřed hřbetu mezi křídly značně již 

 od sebe vzdálenými. Jest pokryta silnou vrstvou chitinu, na niž pře- 

 cházejí se všech stran hřbetu husté brvy krycí; tyto i celý povrch 

 jsou konsistence značně křehké, takže ne vždy podaří se vše v nále- 

 žitém stavu na prae pařátu udržeti. Ve vyvýšenině pod chitinem jsou 

 hypodermáiní jádra značně zmnožena, takřka ji vyplňujíce, jež jsou 

 zřetelnou blanou oddělena od spodního tělního pletiva. Nyní pozoro- 

 vati možno velmi četné rosetovité žlázy. Jinak jest hřbet stále stej- 

 ného tvaru jako na obr. 6. 



Vyvýšenina stoupá nyní rychle, takže ji řezy zasahují již skoro 

 v celé její výši; všude kolem leží drobounká tříšť křehounkých brv 

 nožem roztříštěných. Dospívajíce k vrcholu vyvýšeniny, pozorujeme, 

 že tato není již nahoru vypouklá, nýbrž naopak tlustá vrstva chitinová 

 prohlubuje se mírně dolů, takže vzniká tvar jakési mělké misky 

 (obr. 7.). Jader hypodermis ubylo již značně. Horní kontura misky 

 jest nerovná a odtud vyčnívá do značné výše mohutný chumáč silných 

 brv, vlastně tyčinek smyslových; železitý haematoxylin barví je skoro 

 úplné černě, jsou však bohužel tak křehké, že se málo kdy podaří 

 zachovati je neporušeny. 



