6 XIV. J. Procházka: 



S neurčitostí vrstvy souvisí i neurčitost kritické elektromotorické 

 sily, neboť kontakt jednou jakkoli užitý stává se naprosto jiným a kontakty 

 na místech sousedních naprosto spolu nesouhlasí. O veliké proměnlivosti 

 kontaktu svědčí veliké différence při pozorováních na témž kontaktu. 



V tenkosti vrstvy mají asi též základ malá tlaková rozmezí 

 mezi odporem nekonečným a míliovým a jest pravděpodobno, že 

 s nullovým odporem současně nastává porušení povrchové vrstvy, 

 aneb jinak, že odpor malý dostavil se tehdy, když vrstva tlakem byla 

 porušena a když nastal kontakt čistého kovu s čistým kovem. V této 

 okolnosti mají asi původ měření dobře spolu souhlasící v tab. III. 



Pokud se týče obdobných pozorování Tholdteových, možno po- 

 tvrditi jen, že mechanickými otřesy se odpor kohaereru, byl-li nále- 

 žitě adiustován, zvětšoval. Zmenšení odporu nastalo jen v řídkých pří- 

 padech při zvlášť silném mechanickém účinku a nutno je přičísti po- 

 rušení vrstvy. Že nějaká změna povrchové vrstvy nastává, o tom 

 svědčí častěji pozorované unavení kohaereru po delším upotřebení 

 téhož stykového místa; podobně se to jeví v tab. I., kde odpor malý 

 a velký dostavuje se stále při větším tlaku. Nemožno však s Thöld- 

 teem souhlasiti v tom, že by způsobená vodivost byla úměrná intensitě 

 mechanických kmitů; různé hodnoty pro odpor, jež obdržel, potvrzují 

 spíše pozorování Vlád. Nováka a B. Macků, ukazující stupňovité 

 změny odporu. 



Pozorování Thöldteova mají spíše ráz nahodilosti, neb povaha 

 povrchové vrstvy a povaha pohybu kontaktu, na nichž odpor závisí, 

 nemohou pro neznámost svou býti vzaty v úvahu a nemohou tedy 

 býti podkladem všeobecných závěrů a tím méně lze z nich odvozovati 

 po případě dle nich modifikovati théorie kohaereru. — 



Poněvadž kohaerer z tyčinek aluminiových neukázal se právě 

 vhodným ku zkoumání těchto úkazů, zvoleny formy jiné. Na rameno 

 ladičky, komorního a, připevněna kruhová destička pokrytá vrstvou 

 oxydu mědi jako jedna elektroda, druhou pak elektrodou byl hrot 

 měděný, připevněný na vzpruze a s hora přitlačovaný k desce mikro- 

 metrickým šroubem sférometru, jako při pokusech předešlých. Ve 

 chvění byla uváděna ladička připevněná dobře na konsole (visící na 

 hlavní zdi budovy) resonancí pomocí druhé ladičky stejného tonu, 

 která byla připevněna na stativu blíže konsoly stojícím a to tak, že 

 otvory resouančních skříněk obou ladiček byly proti sobě ; tato druhá 

 ladička rozkmitávána byla smyčcem. Ostatní uspořádání bylo jako dříve. 



Pozorován opět kritický tlak, při kterém nastane odpor malý 

 (tlak s x ) a velký (tlak s 2 ) a zkoumána jeho závislost na elektromoto- 



