Nékolik pokusů o účinku mechanického chvění na kohaerer. 



Ukazuje se zde jasně závislost odporu na elektromotorické síle, 

 že odpor se vzrůstající ems klesá nejprve rychle, pak zvolna a též 

 že odpor klesá s přibývajícím tlakem. 



Utvoříme-li ještě součiny z odporů a příslušných úchylek na 

 galvanometru, jež jsou úměrný intensitě proudu procházejícího kohae- 

 rerem, obdržíme hodnoty odpovídající rozdílům napjetí na koncích ko- 

 haereru (tab. Vlil.) 



Tab. VIII. 



50 



45 



35 



25 



39 



36 



32 



33 



40 



40 



38 



36 



41 



41 



39 



37 



43 



43 



41 



38 



43 



43 



42 



39 



0-201 

 0-402 

 0-603 

 0-804 

 1-005 

 1-206 



Z této tabulky jest viděti, že se stoupající elektromotorickou 

 silou vzrůstá sice s počátku též poněkud rozdíl potenciálný na kon- 

 cích kohaereru a při ems asi 1 voltu blíží se hodnotě stálé. Zvláště 

 se to jeví při menším tlaku (50) než při tlaku větším (25), ač 

 i zde přírůstek rozdílu napjetí proti přírůstku účinkující elektromoto- 

 rické síly jest nepatrný. 



Při dalších měřeních bylo užito galvanometru d'Arsonvalova 

 a vedení proudu bylo celkem uspořádáno tím způsobem, jak nazna- 

 čeno na obrazci (obr. 2.). 



Proud z akkumulatoru A vede se do rheostatu B, kde změnou 

 odporu x měněna působící elektromotorická síla; odtud se proud vede 

 ke kohaereru K a ke galvanometru G, jehož citlivost dala se regu- 

 lovati odporem a. R 1 R 2 a R 3 značí pak vložené odpory, jichž velikost 

 za měření se neměnila. Kohaerer jako dříve skládal se z destičky 

 měděné, připevněné na rameni ladičky, pokryté vrstvou jodidu mědi 

 a z měděného hrotu. Druhá ladička. pomocí níž uváděn resonancí 

 kontakt ve chvění, byla rozkmitávána nárazy koule, zavěšené na dvou 

 nitích. 



