Kékolik pokusů o účinku mechanického chvění na kohaerer. 17 



179 atd. ; při kommutaci proudu (hrot záporný) byla úchylka 203 

 a zase postupně rostla na 255. 



Zjev tento souvisí s tím, že při hrotu -f- úchylka sama sebou 

 se neustále zmenšuje (vrstva polarisuje) ; zmenšování toto se chvěním 

 ještě urychluje. Při hrotu záporném se sice též úchylka zmenšuje 

 (vrstva polarisuje), avšak mnohem pomaleji. Byla-li vrstva před tím 

 polarisována proudem při hrotu kladném, pak při kommutaci na 

 hrot záporný odpor se zvětšuje, t. j. snaží se nabýti té hodnoty, 

 kterou by měl, kdyby byl býval ihned spojen na hrot záporný. 

 Postup tento děje se zase ponenáhlu, chvěním se však urych- 

 luje. Z uvedeného patrno, že kommutaci proudu zavádí se do pozo- 

 rování nový úkaz ; účinek předcházejícího spojení, čímž se celý zjev 

 velice komplikuje. Proto také jednotlivá pozorování vespolek dobře 

 nesouhlasí. Celkem však možno říci, jak z horní tabulky patrno, že 

 pro směr proudu od desky k hrotu jest odpor kontaktu na chvění, 

 značně méně citlivý než pro proud při hrotu kladném. 



Celkový výsledek těchto pokusů jest asi následující: Odpor ko- 

 haereru z tyčinek aluminiových mechanickými otřesy se nezmenšoval, 

 nýbrž jen zvětšoval. Tlak, jehož působením odpor náhle klesá nebo 

 při němž kontakt nabývá opět velkého odporu (tlak kritický), jest 

 nezávislý na elektromotorické síle a je týž při proudu přerušovaném 

 jako při stálém. 



Při kontaktu měděné desky pokryté oxydem mědi a měděného 

 hrotu kritický tlak s rostoucí elektromotorickou silou klesal, při zpět- 

 ném postupu však zůstával skoro stálý. Závislost jeho na přerušování 

 proudu zůstává v mezích pozorovacích chyb. 



Na kohaerer z desky pokryté jodidem mědi a hrotu měděného 

 mělo chvění účinek dvojí, jednak dočasný, jevící se pravidelně vzrůstem 

 odporu, jenž po doznění opět klesl, jednak trvalý, jevící se tím, že 

 odpor nevrátil se úplně na původní hodnotu; někdy však odpor chvě- 

 ním klesl a někdy střídavě se zvětšoval a zmenšoval. Změna odporu 

 pak byla větší při silnějším chvění. 



Při změně působící elektromotorické síly ukázalo se, že se vzrů- 

 stající ems. rozdíl potentialový na koncích kohaereru s počátku též 

 stoupá a blíží se pak určité konstantní hodnotě, jež při chvění kon- 

 taktu se zdvojnásobuje proti hodnotě rozdílu napjetí při kontaktu v klidu. 



Směr proudu má pak ten vliv, že odpor kontaktu při směru 

 proudu od desky k hrotu jest značně menší, resp. rozdíl napjetí na 



Věstník král. české společnosti nauk. Třída II. o 



