8 XXV. Jar. Milbauer a Ot. Quadrat: 



b , Síran žtlezitý jako základ pro tifraci permanganatem. 



Veliká stálost síranu železitého vedla nás k tomu, bychom ho 

 připravili ve větším množství a zkoušeli, zda se dá použít ku stano- 

 vení titru chameleónu.*) 



Všechny způsoby příprav, které vycházejí ze síranu železnatého 

 a oxydaci provádějí kyselinou dusiČDou jsme zavrhli, poněvadž sledy 

 kyseliny této velmi těžko lze odstraniti a nikdy látka získaná není 

 čistá. Náš způsob práce poskytuje síran železitý o složení theoretickém 



FeAßO^. 



Postupujeme u přípravě jeho takto: Do kjehldalisační baňky 

 z jenského -skla.se stěnami rovnými odvážíme 10 g síranu železna- 

 tého, třikrát rušenou krystalisací čištěného přidáme 100 cc koncen- 

 trované kyseliny sírové, uzavřeme krátkou nálevkou a vaříme přímo 

 na síťce 3 4 — 1 hodinu. Během té doby se síran železnatý odvodní a 

 zoxyduje na jemné žluté šestiboké destičky. Vyjmutý vzorek musí 

 v zorném poli mikroskopu jeviti se úplně homogenním. Po vychlad- 

 nutí nabude látka barvy pleťové; filtrujeme ji Goochovým tyglem přes 

 asbestovou vrstvu, na níž položena destička Wittova. Odssajeme dů- 

 kladné a promýváme lihem, pak bezvodým čistým etherem a usušíme ve 

 vodní sušárně do konst. váhy. Chováme látku získanou v dobře uza- 

 vřených lahvičkách. Na vzduchu se látka nemění, v prostoru nasy- 

 ceném vodními parami v uzavřené nádobě nad vodou přijímá vláhu 

 rychle. 



Ku^stanovení titru permanganatu odvážen 1 g do baňky Erlen- 

 mayerovy, přidáno 25 cc vody a 10 cc konc. kyseliny sírové, několik 

 zrnek zinku železa prostého, mírné zahříváno až vše se rozpustilo, 

 zředěno stejným volumem vody a stitrováno roztokem permanganatu. 



*) Rozsáhlá je literatura k předmětu tomu se vztahující. Snesena je po- 

 drobně v studii Langově: „O určení titru permanganatu draselnatého kysličníkem 

 arsenovým,* jež samostatné vyšla u Dr. Grégra a syna 190á. Uvedeme zde pouze 

 jména navržených látek 7ákladních: klavírní drát (Maeguebitie), kryst. kyselina 

 oxalová (Hempel), táž suldimovaná (Hampe), elektrolytické železo (Clasben), Moh_ 

 rova sůl, kamenec ammonatý (Yolhabd), kaliumtetraoxalat (Ulleicht a Meissel)^ 

 štovan železnatý (Gbägeb), manganatý (Růst), olovnatý (Štolba), sodnatý (Sö- 

 bessen), ammonatý (Gooch , šťovan hydroxylaminu (Simon), manganistan d^el- 

 natý 'Grägerj, ferrokyanid draselnatý (Gintl), sulfokyanidy olovnatý a ammonatý 

 (Erle.vmateb). 



