10 "WILHELM LECHE, HAFSMOLLUSKER. 



sonii Turt.") och öfverensstämma fullkomligt med unga M. truncata från Grönland i 

 den Möller'ska samlingen i Köpenhamns Mus. 



N:o 122: long. 17, alt. II, crass. 6i m.m. 

 » 65: » 14, <> 9, » 5 » 

 » » » 8i, » 5, » 3 » 

 » » » 4i, » 3, » 2 » 

 Ehuru dessa små. ex. till formen snarare likna M. arenaria Lin., så skiljas de 

 dock lätt från denna genom mantelbugtens och låstandens beskaffenhet. 



Midd. har funnit denna art i Ishafvet vid ryska Lappmarken, Ochotzska hafvet, 

 vid Kamtschatka, men ej vid N. Semlja. 



(8). Var. uddevallensis Forb. Schmidt, 1. c. pag. 66. 



Fossil. — 1875: Gostinoj: flera ex. — ■ 1876: a — b — c, öfverallt talrik. 



Medan nästan samtliga lefvande ex. från N. Semlja äro små, och äfven de stör- 

 sta bland dem tillhöra den typiska formen (se Forb. and Hanl. 1. c. T. X, f. 1 — 3), 

 äro de fossila dereinot betydligt större och tillhöra utan undantag uddevallensis-varie- 

 teten (Wood 1. c. Vol. II, T. XXVIII, f. 1 c) ; de öfverensstämma fullkomligt med ex. 

 från den svenska glacialformationen. De vanliga dimensionerna äro: long. 43, alt. 33 m.m. 



Schmidt har funnit äfven den typiska M. truncata vid Korepowskoj och Gostinoi; 

 dock anmärker han, att var. uddevallensis är den vanligast förekommande och anför 

 den från Korepowskoj, Jakowlewa och Dorofejew. 



Då, såsom nämdt, denna varietet ej numera finnes lefvande vid N. Semlja, hvar- 

 emot små ex. af den typiska M. truncata derstädes äro mycket allmänna, måste man 

 antaga, att existensförhållandena för denna art i någon mån förändrats; var. uddeval- 

 lensis är nämligen karakteristisk såväl för Skandinaviens glacialformation som äfven 

 för Lofodens, Finmarkens, Spetsbergens etc. kuster, der ej den typiska, den sydligare 

 formen förekommer. 



9. Mya arenaria Lin. Midd.: Beiträge etc. III, pag. 586, T. XX, f. 1 — 3. — Schmidt 



1. c. pag. 67. 



Fossil. — 1875: Gostinoj: 1 ex. — 1876: b) 4 ex. — c) 1 fragment. 



Tre af de hemförda ex. ha den bakre kanten mycket mera utdragen, än hvad 

 de ofvan citerade figurerna hos Midd. utvisa; endast ett skal är så kort som dessa. 



Midd. anför denna mussla såsom lefvande i Ishafvet vid ryska Lappmarken, vid 

 N. Semlja, Sitcha och i Ochotzska hafvet. Schmidt har funnit några få fossila ex. 

 vid Tuxieda och Korepowskoj. 



10. Neaera cuspidata "Olivi." Forb. and Hanl.: British Mollusca, Vol. I, pag. 195, T. 



VII, f. 4 — 6. — ? JSF. pellucida Stimpson: Invert. of Grand Månan, pag. 21, f. 13. 

 Recent. -- 1875: N:o 147) 1 ex. — 148) 1 ex. — 171) 6 ex. — 182) 5 ex. — 186) 1 ex. 

 1876: N:o 33) 1 ex. 



På 6 lokaler från long. 63° 5' till long. 73° 45', Kariska hafv.; djup: 

 16 — 90 fmr. på ler- och sandbotten. 



