KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 16. NIO 2. 23 



former för skilda arter. Midd.'s Nucula arctica från Kamtschatka (Beiträge etc. III, pag. 

 544) är enligt Torell identisk med N. lanceolata Wood. 



Vid N. Semlja har Midd. ej påträffat någon hithörande form. 



34. Toldia arctica, Gray. Torell 1. c. pag. 25. — ■ Särs: Dyrelevninger etc, pag. 37. — 

 Schmidt 1. c. pag. 60. — Nuculana arctica. Mörch: Moll. du Spitzb. N:o 65. — 

 Moll. Groenl. N:o 202. 

 Becent. — 1875: N:o 147) 1 dödt ex. — 148) flera skal. — 150) många ex. — 151) 

 inånga ex. — 152) många ex. — 153) många ex. — 155) många 

 skal. — 157) 3 skal. — 161) många ex. — 165) många ex. — 

 166) många ex. — 170) 1 ex. — 182) 1 ex. 

 1876: N:o 19) flera ex. - - 20) flera ex. — 23) talrika ex. —30) flera ex. 

 — 31) 1 ex. — 32) flera ex. — 42) flera ex. 



På 20 lokaler från Matotschkin scharr till long. 75° 45', Kariska 



hafv. ; djup: 3 — 90 fmr. på sand- och lerbotten. 



Denna art hör till de allmännaste bland de under båda expeditionerna insamlade 



arterna; på de flesta lokaler förekommer den i betydligt stort antal och i alla åldrar. 



Anmärkningsvärdt är, att denna i Kariska hafvet synnerligen vanliga mussla ej blifvit 



af expeditionerna tagen på någon lokal vester om Matotschkin scharr. 



Flertalet öfverensstämmer närmast med Y. portlanclica Reeve 1. c. pag. 396, T. 

 XXXIII, f. 3. = var. b. Särs 1. c. pag. 37, f. 70—74 = Torell: form 2:o 1. c. pag. 27 

 = fossila från Varberg. 



Long. 19, alt. 12, crass. 7 m.m. Dent. anter. 16, poster. 15. 

 » 181, » 11, » 6i » 

 Dessa äro de största af denna form (poi*tlandica), hvilken till habitus närmast liknar 

 de ofvan citerade, men i storlek öfverträffar den vid Spetsbergen lefvande; de största äro 

 nära lika stora som Särs' var. a, till hvilken de således redan genom storleken närma sig. 

 Talrika öfvergångar förena denna form med ex., som öfverensstämma med Y. 

 siliqua Reeve 1. c. pag. 396. T. XXXIII, f. 4. = var. a Särs 1. c. f. 59 — 69 = Torell: 

 form. 3:o. = Nucula truncata Wood 1. c. Vol. II, T. 10, f. 14. = Area glacialis Hisinger: 

 Lethasa Suecica, pag. 60, T. 30, f. 13. = Y. siliqua Gould 1. c. 1. c. f. 464. 

 Long. 23, alt. 14, crass. 9 m.m. Dent. anter. 15, poster. 14. 



19, 



» 



11, 



» 



71 



19, 



» 



14, 



» 



— 



144, 



» 



9, 



» 



7 



13, 



» 



81, 



» 



51, 



121, 



» 



81, 



» 



62, 



Såsom af dessa mått framgår, finnes bland ifrågavarande ex. sådana, som äro 

 längre och lägre, än hvad den som Y. siliqua etc. citerade form uppgifves vara; någon 

 sträng gränsskilnad mellan dessa former kan emellertid ej updragas. Alla afvika ge- 

 nom tjockare skal, mörkare epidermis och betydligare storlek från var. b Särs. Dock 

 liknar flertalet just af de allra största (N:o 155, 166) till formen mera var. b Särs = 

 Y. portlandica Reeve. Fullt typiska Y. siliqua-former såsom N:o 170 äro jemförelsevis 

 sällsynta. De största öfverensstämma i allo med ex. ur Yoldialeran vid Varberg. Af 

 allt torde således framgå, att Y. arctica äfven på samma lokal är synnerligen polymorf. 



