K0NGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 16. NIO 2. 25 



De största bland de fossila från Norge äro 10 m.m. långa, medan de vid Fin- 

 marken lefvande ej upnå mera än 8 m.m. längd. Särskildt markvärd är tjockleken 

 hos ex. från N. Semlja, jemförda med de norska, hos hvilka senare den aldrig öfver- 

 stiger 3 m.m. Låständernas antal hos föreliggande varietet är ej större än hos de 

 största norska ex. 



Ett 10 m.m. långt ex. (N:o 182) har en mera rundad bakre ända och liknar så- 

 ledes något Y. pygma?a var. gibbosa. För resten igenkännes denna art lätt; de yngre 

 ex. ha i allmänhet samma form som de utvuxna. 



Ej funnen af Midd. 



37. Yoldia lucida Lov. 



Recent. --1875: N:o 27. [Finmarken utanför Sorö; djup: 180 fmr.]) 1 ex. 



38. Yoldia frigida Torell. Tab. I, fig. 6, a— d. — Tor. 1. c. pag. 28, Tab. I, f. 3. - 



Nuculana frigida Mörch: Moll. du Spitzb. N:o 66. — Y. nana Särs: Dyrelev- 

 ninger etc, pag. 99, f. 118 — 120 (enl. originalex.). 

 Recent. — 1815: N:o 56) 1 ex. — 170) 1 ex. — 182) 2 ex. 

 1876: N:o 10) 1 ex. — 42) 1 ex. 



Alltså 6 ex. på 5 lokaler från Finmarken till long. 75° 35', Ka- 

 riska hafv. ; djup: 5 — 60 fmr. pä sandbl., stenig eller ren lerbotten. 

 Huru mycket föreliggande 6 ex. än afvika från hvarandra, så öfverskrida dock 

 variationerna, såvidt jag kan finna, ej gebitet för denna art. Sannt är å andra sidan, 

 att knappast 2 af dem äro hvarandra fullkomligt lika, så att man skulle kunna anse dem 

 för skilda arter (jemför Y. forma propincpia). Man bör härvidlag erinra sig, att redan 

 Särs fäst upmärksamheten på de i alla fall rätt märkliga skiljaktigheter, som förefinnas 

 mellan hans Y. nana och Torell's Y. frigida, hvilka tvenne former dock allmänt antagas 

 vara identiska. 



ci, (N:o 42) fig. 6, a: long. 5, alt. 4, crass. 2 m.m.; exemplaret närmar sig mest 

 den spetsbergska formen, dock är den bakre ändan mera spetsigt utdragen än å det 

 af Tor. afbildade ex. 



/?, (N:o 10): long. 4i, alt. 3^ m.m.; är likt det förra, men har något kortare 



bakre ända och öfverensstämmer således fullkomligt med den af Torell meddelade figur. 



/', (N:o 182) fig. 6, b: long. 3, alt. 2, crass. 2 m.m.; är en unge af samma form 



som de 2 föregående; den utmärker sig genom större crassitudo i förhållande till 



längd och höjd. Bland de Sars'ska originalex. finnes ett liknande ex. 



<)'), (N:o 182) fig. 6, c: long. 4, alt. 3, crass. 2 m.m.; öfverensstämmer bättre än 

 de föregående med Y. nana Särs, dock har det den af Torell 1. c. iakttagna "linea 

 marginalis albida", hvilken Särs på de norska ex. ej funnit tydligt utbildad. 



«), (N:o 170) fig. 6, d: long. 6, alt. 4 m.m. (dent. anter. 8, poster. 10); står när- 

 mast den föregående (<)'), men afviker från denna l:o derigenom, att den bakre dorsal- 

 randen går mera rakt utåt (d. v. s. är ej sluttande nedåt) än hos de öfriga ex., h var- 

 igenom den vinkel, som bildas af den dorsala och den bakre randen, blir nära en rät; 

 2:o derigenom, att ventralkanten är mindre bågböjd. 



K. Sv. Vet. Ak. Handl. Band. 10. N:o 2. 4 



