KONGL. SY. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 16. N:0 2. 27 



upfatta nämda 3 ex. antingen som en förkortad form af Y. intermedia eller som en 

 förlängd af Y. frigida eller som en hög dito af Y. pygnifea eller slutligen — såvida 

 man ej ville fästa någon större vigt vid låsrandens beskaffenhet — som en tjock Y. 

 lucida. Det inses lätt, att det blir omöjligt att afgöra, till hvilken af nämda Yoldior 

 de föreliggande ex. böra hänföras. 



Om ock bestämda uplysningar endast kunna vinnas genom begagnande af ett 

 stort jemförelsematerial, så tala dock såväl förekomsten af dylika intermediära former, 

 som ock den stora benägenhet för bildandet af varieteter, hvilken är gemensam för 

 alla Yoldiaformer, för det antagande, att flertalet af de smärre Yoldia-"arterna" äro 

 att anse snarare som föga skarpt begränsade, mer eller mindre plastiska varieteter af en 

 och samma grundform eller art än såsom sjelfständiga arter. Skilnaden mellan några 

 af dem kan vid första påseendet synas stor nog, men vid närmare revision skall man 

 helt säkert finna talrika öfvergångsformer. Denna plasticitet visar sig hos Yoldiorna 

 ej blott deruti, att de upträda som geografiskt (lokalt) skilda varieteter (t. ex. Y. 

 pygmasa typ. och gibbosa, Y. intermedia typ. och major), utan äfven på samma lokal 

 äro cle polymorfa (t. ex. Y. frigida vid N. Semlja). Anmärkningsvärdt är ock, att 

 Y. intermedia står i det förhållande till pygmsea och lucida, att ej mycken variation 

 hos den förra behöfs för att göra det omöjligt att skilja den ifrån endera af de senare. 

 Att vidare Y. obesa Stimpson (Moll. of New England, pag. 10, T. II, f. 1) är att anse 

 för en vikarierande form (lokalvarietet) af Y. lucicla, torde ej kunna betviflas. Den af 

 Wood 1. c. T. X, f. 11b afbildade Y. pygmasa är så afvikande från den typiska, att 

 sammanhörigheten med sistnämda är svår att fatta; med samma rätt skulle man kunna 

 hänföra den till Y. frigida. 



40. Leda perimla Mull. Tor. 1. c. pag. 21. — Nuculana pernula Mörch: Moll. du 

 Spitzb. N:o 63. — p. p. L. macilenta Steenstr. Moll. 1. c. pag. 90. 

 Recent. — 1875: 33) 5 ex.) — 65) 1 ex. — 66) 1 ex. — 72) 4 ex. — 73) flera ex. — 

 104) flera ex. - 115) flera ex. — 116) 1 ex. - 125) 4 ex. — 

 127) 4 ex. — 131) 3 ex. — 147) 2 ex. - - 148) 1 ex. — 152) 2 ex. 

 - 155) flera ex. 157) 4 ex. — 164) flera ex. - 171) 2 ex. — 



172) flera ex. — 182) 2 ex. 

 1876: N:o 5) 1 ex. - - 9) flera ex. 10) 4 ex. — 12) flera ex. — 33) 7 



ex. — 42) flera ex. 



På 26 lokaler öfverallt ymnigt från long. 50° 58', 2 mil vest. om 

 N. Gåskap till long. 81° 14', Kariska hafv.; djup: 4 — 90 fmr. van- 

 ligen på ren, mera sällan på sandbl. lerbotten. 

 De typiska formerna förete följande dimensionsförhållanden: 



Long. 33, alt. 13, crass. 8| m.m. 

 » 30, )> 14i, » 8 » 

 » 30, » 13J, » 7 

 » 29, » 14, »> 74 » 

 Flertalet ex. öfverensstämmer fullkomligt med ex. från Glacialformationen i Bo- 

 huslän. De äro större än ex. från Englands Cras-formation och än recenta från Grönland 



