KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 16. N:0 2. 45 



(83). Var. iutermedia mihi, Tab. II, flg. 25. 



Recent. — 1875: N.-o 39) flera ex. — 64) flera ex. — 65) 2 ex. — 72) flera ex. — 76) 

 1 ex. — 80) 3 ex. — 99) 2 ex. — 127) 1 ex. 



På 8 lokaler från N. Gåskapsfjorden till Cap Grebeni; djup: 2 — 15 



frar. på ler- och sandbotten. 



Den ifrågavarande varieteten afviker ganska mycket från den typiska obscura, så 



att jag först efter en noggrann jemförelse af samtliga ex. kommit till den öfveiiygelsen, att 



dessa ej genom några konstanta karakterer kunna specifikt skiljas från M. obscura. De 



skilja sig från denna: 



l:o genom total eller partiel saknad af de för den typiska så karakteristiska 

 längskölarne ("revolving ridges"): på sin höjd upträder en (och denna är då gan- 

 ska svag); 



2:o derigenom att "angular ridge" omkring nafveln kan vara mer eller mindre 

 rundad; 



3:o genom mera nedtryckt och bredare form. 



På somliga ex. såväl af den typiska som af var. in termedia förekomma tvärgå- 

 ende veck, på andra saknas de helt och hållet. 



Som redan antydt, närmar sig denna varietet till M. groenlandica, men skiljes 

 från denna: 



l:o genom mera öppen nafvel; 



2:o derigenom, att nafvelkanten är något skarpare; 



3:o derigenom, att epidermis städse är metalliskt glänsande, grön (aldrig brun- 

 aktig som hos M. groenlandica). 



Större likhet ha somliga ex. af denna varietet med M. elegantissima, från hvil- 

 ken de dock skiljas genom sin mycket lägre spira, i det bredden alltid öfverträffar 

 höjden. Man skulle således kunna anse dem som en nedtryckt form af sistnämda art, 

 men enär de genom många öfvergångsformer förenas med den typiska M. obscura, och 

 dessutom radula, som dock inom den af Feiele upstälda Machajroplax-gruppen ej tyckes 

 spela någon större rbl i och för artåtskilnaden, visar fullkomlig öfverensstämmelse med 

 nämda organ hos den typiska M. obscura a ), så hänför jag de ifrågavarande ex. till 

 sistnämda art, på samma gång jag vill framställa dem som en mellanform mellan M. 

 obscura, elegantissima och groenlandica. 



N:o 80: long. 8A, lat. 9i m.m. 

 » 64: » 7J 

 » 72: » 



h » 



9 



v 



h » 



6A 



» 



A, » 



6 



i) 



(84). Var. cinereaeformis mihi. 



Fossil. — 1876: a) 1 ex. 



Long. 8A, lat. 9 m.m. 

 Denna varietet skiljer sig från den typiska M. obscura genom högre, mera utdra- 

 gen spira och genom skarpare utbildade "revolving ridges". Liksom således öfvergången 



') Jemf. Friele: Archiv for Mathem. og Natm-vid., 1877, pag. 314, T. V, f. 5. 



