48 WILHELM LECHE, HAFSMOLLUSKER. 



(90). /?, Var. lamor mihi N:o I et II, Midd. 1. c. T. IX, f. 13, 14; T. X, f. 1, 2. —p.p. 

 Admete viridula var. grandis Mörch: Moll du Spitzb. N:o 35. — p. p. Admete 

 abnormis Gray (Teste Mörch). 

 Har inga eller endast antydningar till tvärveck. 

 Recent. — 1875: N:o 13) 4 ex. — 33) flera ex. — 51) 1 ex. — 72) flera ex. — 80) 

 flera ex. — 104) 1 ex. — 127) 5 ex. — 150) 2 ex. — 170) flera 

 ex. — 171) 2 ex. 

 1876: N:o 8) 1 ex. 



På 11 lokaler från Finmarken till long. 75° 35', Kariska hafv.; 

 djup: 2 — 60 fmr. på ren eller sandbl. lerbotten. 

 Long. 22A, lat. 1U m.m. 

 n\, » 10 » 

 » 124, » 8 » 

 » 11, » 6 » 

 De största hithörande ex. äro Gray's Adm. abnormis och Mörch's var. grandis. 

 Utom dessa 2 varieteter, som höra till de äfven af Midd. i Ishafvet vid ryska 

 Lappmarken och Behringshafvet funna, och hvilka utan allt tvifvel böra hänföras till 

 en och samma art, finnas bland de af Nordenskiöld hemförda äfven tvenne andra, som 

 äro mera afvikande: 



(91). y, Var. elongata mihi, Tal). I, %. 13. 



Fossil. — 1875: Gostinoj: 1 ex. 



Long. 84, lat. 44, anfr. ult. alt. 44 m.m. 

 Denna varietet skiljer sig, såsom ock af måtten framgår, från de föregående ge- 

 nom sin tornlikt utdragna spira. Den har starkt utvecklade tvärveck utom på sista 

 vindningen, hvarest de endast äro antydda, och på hvilken i stället längslinierna vunnit 

 en starkare utbildning. Måhända är denna varietet identisk med den af Sowerby be- 

 skrifna Canc. costellifera (Wood 1. c. Vol. I, T. VII, f. 21), hvilken dock äfven på sista 

 vindningen har tydligare tvärveck. 



(92). d\ Var. distincta mihi, Tal). I, flg. 14. 



Recent. — 1876: N:o 10 [Matotschkin scharr; djup: 10 — 15 fmr. på lerig stenbot- 

 ten]) 1 ex. 



Long. 144, lat. 8, alt. anfr. ult. 94 m.m. 

 Denna varietet afviker så mycket från de 2 först anförda, att man skulle kunna 

 vara frestad att anse den för en sjelfständig art, om ej Adm. viridula utmärkte sig 

 på ett så i ögon fallande sätt för en polymorfi, hvilken ålägger största varsamhet vid 

 upställandet af nya arter. Så finnas ock bland de som var. laevior betecknade indivi- 

 der sådana former, som påminna något om denna varietet (t. ex. N:o 8, 1876). 



Var. distincta saknar hvarje spär till tvärveck, deremot hafva de longitudinela 

 linierna ernått en större utveckling, differentierat sig: de stå på större afstånd från 

 hvarandra, äro färre och på samma gång starkare, mera markerade än hos de föregå- 



