KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 16. N:0 2. 51 



större kanten. Aggen sitta såväl på strutens insida som i de af Midd. beskrifna cel- 

 lerna. Embryoner har jag ej påträffat. 



98. Ainaura candida Moll. 1. c. pag. 7 (enl. originalex.). — Möech: Moll. Groenl. N:o 

 68. — Wood 1. c. Vol. Til, pag. 78, T. I, f. 3. 

 Recent. — 1875: N:o 13) 2 ex. — 72) 2 ex. — 151) 4 ex. - - 166) 1 ex. 



På 4 lokaler från Finmarken till long. 68° 20', Kariska hafv. ; djup: 

 10 — 15 fmr. på sandbotten. 

 Fossil. — 1876: a) 1 ex. 



Det största ex. (N:o 13): long. 10, lat. 6, alt. anfr. ult. 5i m.m., således nästan 

 lika stort som de grönländska (enl. Möller 5 m, långa). 



Länge kände man denna snäcka endast från Grönland, tills Wood 1. c. beskref 

 ett ex. af denna art från Englands Red Crag. 1 ). Dessa ha hittills varit de enda kända 

 fyndorterna. Möller upgifver, att snäckan är slät; på de föreliggande synas dock vid 

 o ni kr. 8 ggr. förstoring tina och täta längslinier på sista vindningen. 



PLEUROTOMA Lam. 



Af detta slägte ha de Nordenskiöld'ska expeditionerna hemfört ej mindre än 21 

 olika former, deribland 3 fossila från Jenissej; 4 äro nya. Af de 13 vid Grönland 

 förekommande formerna finnas 11 bland de föreliggande. Vid jemförelse med de grön- 

 ländska, af hvilka jag varit i tillfälle att undersöka Möller's samtliga originalex., visa 

 sig ifrågavarande dock i allmänhet vara betydligt spädare och ha något tunnare skal; 

 skulpturen är ofta mindre skarpt utpräglad. Alla de 4 vid Spetsbergen funna arterna 

 finnas ock bland de föreliggande. Af de 8 vid Massachusetts förekommande lefva 5 

 vid,N. Semlja. Deremot finnas af de 11 vid det nordliga Norges kuster lefvande Pleu- 

 rotoma-f orm erna endast 5 bland de föreli°oande. 



ÖD 



Inom den arktiska regionen har således det Kariska hafvet säkerligen den rikaste 

 Pleurotoma-fauna. Besynnerligt är, att Midd. i dessa trakter ej funnit en enda art af 

 detta släo-te. 



"&' 



99. Pleurotoma turricula Mont. «, var. nobilis Moll. — Def randa nobilis Moll. 1. c. 

 pag. 85. — Subsp. 1. Murex angulatus Mörch: Moll. Groenl. N:o 85. — Bela 

 turricula Gould 1. c. pag. 35, f. 620. 

 Recent. — 1875: 51) 1 ex. — 55) 4 ex. — 65) 2 ex. — 66) 6 ex. - - 72) 5 ex. - 

 125) 2 ex. — 150) 3 ex. — 171) 2 ex. 

 1876: 45) flera ex. 



På 9 lokaler från long. 52° 12', vest. om N. Semlja till long. 73° 



45', Kariska hafv.; djup: 4 — 26 fmr. på sand- och lerbotten. 



Det största ex. (N:o 150) har följande dimensioner: long. 25, lat. 11, alt. anfr. 



ult. 16 m.m. Således upnå de föreliggande en betydligare storlek än de grönländska 



(jemf. Möller 1. c). Att döma efter den cit. fig. hos Gould hör hans Bela turricula 



snarare till denna varietet än till var. scalaris, dit den föres af Mörch. 



y ) Enligt Jefkreys (Proc. of the Eoyal Society, Vol. XXV, pag, 195) är den dessutom funnen i St. Lawrence Gulf. 



