54 WILHELM LECHE, HAFSMOLLUSKER. 



103. Pleurotoma woodiana Moll. 1. c. pag. 86. — Mörch: Moll. Groenl. N:o 88. 



Becent. — 1876: N:o 33) 1 ex. — 65) 1 ex. — 66) 1 ex. — 72) 2 ex. - - 80) flera 

 ex. — 127) 2 ex. — 131) 4 ex. 



På 7 lokaler från long. 50° 58', 2 mil vest. om N. Gåskap till Cap 



Grebeni; djup: 20 — 60 fmr. på sand- och lerbotten. 



Ett ex. (N:o 131) är 15^ m.m. långt, således större än de grönländska, samtliga 



ofri ga äro deremot betydligt mindre. Mörch identifierar Möll/s Pl. woodiana med Pl. 



harpularia Couth. För så vidt jag kunnat finna, är dock den senare en annan forni: den 



är mycket mera långsträckt, har längre spira och starkare tvärveck än den förstnämda. 



104. Pleurotoma trevyllana Turt. — Mangélia Trevelliana Forb. and Hanl. 1. c. Vol. 

 III, pag. 452, T. GXII, f. 1, 2. — Pl. Trevyllaua Mörch: Moll. du Spitzb. N:o 

 32. — ■ ? Mangilia Trevellyana Schmidt 1. c. pag. 58, T. IV, f. 6, 7. 

 Fossil. — 1876: b) flera ex. 



Long. 10, alt. anfr. ult. h\ m.m. 

 De föreliggande äro något spetsigare än det af Forb. and Hanl. afbildade ex. De 

 öfverensstämma fullkomligt med ex. från Bergen. Schmidt identifierar Möll.'s Pl. wood- 

 iana med Pl. trevyllana; dessa båda snäckor äro dock, hvarom jag genom jemförelsen 

 af talrika ex. har kunnat öfvertyga mig, ej identiska. Och då den af S. medde- 

 lade hg. ej fullt öfverensstämmer hvarken med de föreliggande ex., ej heller med något 

 ex. af Pl. trevyllana, som jag sett, vet jag ej, på hvilken form S. syftar. Schmidt's ex. 

 äro från Ssopotschnaja Korga. 



105. Pleurotoma impressa Beck Tab. I, fig. 16. — Mörch: Moll. du Spitzb. N:o 31. 

 Becent. -- 1875: N:o 33) 1 ex. — 44) 1 ex. - - 52) 1 ex. — 54) 3 ex. - - 65) 1 ex. 

 72) flera ex. — 80) flera ex. 

 1876: N:o 33) 1 ex. — 45) flera ex. 



På 9 lokaler från long. 50° 58', vest. om N. Semlja till long. 71° 6', 

 Kariska hafv.; djup: 2 — 60 fmr. på hvarje slags botten. 

 De största ex. äro 13 m.m. långa och öfverensstämma i allo med ex. från Bell- 

 sound. De mindre ex. skilja sig från dessa derigenom, att de äro rödbruna; färgen är 

 synnerligen intensiv på ytterläppens inre sida. 

 Hittills endast funnen vid Spetsbergen. 



106. Pleurotoma bicarinata Couth. — Gould 1. c. pag. 349, f. 618. 

 Becent. — 1875: N:o 182) 2 ex. 

 1876: N:o 20) 1 ex. 



Long. 65° 15', lat. 75° 23' och long. 65° 45', lat. 70° 12', Kariska 

 hafv.; djup: 8 — 60 fmr. på sand- och lerbotten. 

 Det yngre ex. (N:o 20) saknar tydliga kölar på sista vindningen. 



