KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 16. N:0 2. 69 



Detta ex. skiljer sig från Gould's F. islandicus derigenom, att mynningen är 

 kortare än spiran (hos G.'s är mynningen lika lång som spiran), och att epidermis är 

 gulgrå, ej hornfärgad som hos G.'s. 



Af Midd. funnen i Ishafvet vid ryska Lappmarken och i Behringshafvet; fossil af 

 Schmidt -från Korepowskoj, Goltschicha. 



139. Sipho sabmi (Gray) Midd. Tal). I, fig. 23. — Trit. Sabinii Midd.: Beiträge etc. II, 

 pag. 474. — Fas. Sabini Friele: Nyt Mag. for Naturvidensk. XXIII, pag. 7 (se- 

 parataftr.), f. 15. 



Recent. — 1875: N:o 155) 1 skal. — 170) 2 ex. — 181) 1 skal. 



1876: N:o 30) 1 ex. 



Kariska hafvet från long. 67° 37' till long. 80° 35'; djup: 20—50 

 fmr. på lerbotten. 



Long. 25, lat. 13, alt. anfr. ult. 17, alt. apert. 15 m.m. 

 » 23, » 13, » » » 17, » » 16 « 



Innan jag undersökt radulan, drog jag ej i betänkande att anse ifrågavarande ex. 

 för yngre individer af F. berniciensis King, enär skalen hos den senare och sabini 

 Gray hafva i det allra närmaste samma utseende. Midd. påstår ock, att Gray's F. 

 sabini ej är annat än en unge af F. berniciensis. Åfven Smith (An. and Mag. of Nat. Hist. 

 1877, pag. 132) har nyligen på grund af skalens likhet trott sig kunna identifiera F. 

 sabini med Reeve's F. spetsbergiensis, hvilken står King's F. berniciensis mycket nära. 



Annorlunda måste frågan gestalta sig, om radulan indrages i undersökningen. 

 Hos föreliggande ex. öfverensstämmer nämligen detta organ i det allra närmaste med ra- 

 dulan af F. sabini, såsom Friele 1. c. afbildar den. Centraltanden (Mittelplatte, central- 

 plate) är hos mina ex. (fig. 23 c) visserligen något längre i förhållande till bredden, än 

 hvad förhållandet är hos den af Friele afbildade radulan af det utvuxna djuret (f. 15); 

 deremot öfverensstämmer centraltandens dimensioner hos embryonerna (f. 16) bättre med 

 de föreliggandes. Olikheten mellan Friele's och föreliggande reduceras således till en 

 åldersvariation. Lateraltanden hos Friele's F. sabini öfverensstämmer fullkomligt med 

 samma hos mina ex. Enär dessutom Friele's såväl som Midd.s beskrifningar äfven i 

 alla andra afseenden fullkomligt passa in på de ifrågavarande ex., har jag ej tvekat att 

 föra dem till denna art. Fortsatta undersökningar skola måhända ådagalägga, att Ree- 

 ve's F. (Sipho) tortuosus ej är specifikt skild från denna; jemför man nämligen den af 

 Kobelt (Jahrb. d. deutsche Malakozool. Gesellsch. 1876, T. II, f. 2 och 2b) meddelade 

 fig. af snäcka och radula af sistnämda art, så är likheten i ögon fallande. Att å sist- 

 nämda snäcka sidotanden har utom de 3, äfven hos F. sabini förekommande taggarne 

 ännu en mindre tagg, torde så mycket mindre anses för ett skäl att skilja nämda ar- 

 ter, som Friele visat (jemf. ofvan), att hos embryot af F. sabini verkligen 4 taggar 

 kunna förekomma (fig. 16 hos Friele). Det embryonala tillståndet skulle således kunna 



