74 WILHLM LECHE, HAFSMOLLUSKER. 



= B. occulta Migh. et Adams = B. Reinhardti Moll. = B. propinqua Särs." "It" (i. e. B. 

 striata) "differs in shape and sculpture from B. solitaria Say = B. inscnlpta Tott.; in 

 the present species the crown or apex is abruptly truncated or flattened, and the 

 strias are more numerous and irregularly crowded". Genom jemförelse af de talrika ex., 

 jag haft att tillgå, har jag dock vunnit den öfvertygelsen, att G. scalpta och reinhardti 

 ej äro identiska, utan böra skiljas åt ined samma rätt. som man upstält C. insculpta 

 Tott. som en sjelfständig art. Det mest karakteristiska för C. scalpta, och det, hvari- 

 genom den skiljer sig från C. reinhardti, är dess skulptur: strire äro alltid mycket 

 skarpa och tydliga och på samma gång hårfina, liksom inristade med ett skarpt in- 

 strument; de stå städse på större afstånd från hvarandra än hos C. reinhardti; hos de 

 flesta ex. finnas de på hela skalet, hos andra endast på en del af skalet; hos somliga 

 ex. afbrytas striaa genom tillväxtlinier. Af Jeffreys' ofvan meddelade beskrifning öfver 

 stria. 1 torde således framgå, att han haft för sig ej den äkta C. scalpta Reeve utan 

 C. reinhardti (Moll.) Mörch. Vidare skiljes ifrågavarande art äfven genom skalets 

 form från C. reinhardti: den är, sedd från ryggsidan, mera jemnbred i hela sin längd, 

 medan C. reinhardti är mera oval, tillspetsad i båda ändar; vidare är C. reinhardti 

 längre i förhållande till bredden, såsom ock framgår ur en jemförelse af de för båda 

 arterna meddelade måtten. Slutligen har C. scalpta mycket tjockare skal än C. rein- 

 hardti. De meddelade afbildningarna (fig. 21, 22) torde ytterligare förtydliga de nämda 

 skiljaktigheterna mellan dessa 2 artei\ 



Af särskildt interesse är C. scalpta derför, att den blifvit funnen fossil i Yoldia- 

 leran vid Varberg af Prof. Torell. Eljest var den hittills endast funnen af Reeve. 



150. Utriculopsis densi-striata nov. spec. Tal). I, fig. 20. 



Testa externa, infläta, subglobosa, solidula, attamen pellucida, striis longitudina- 

 libus creberrimis impressis; spira occulta; apex perforatus; apertura ampla, antice ro- 

 tundata non dilatata, postice angustata, longitudine spiram excedente; labrum acutum 

 arcuatum, postice productum; columella sinuato-arcuata, callo valido induta. Long. 6, 

 lat. 4 m.m. 



Recent. — 1875: N:o 148) flera ex. - - 165) flera ex. — 171) 1 ex. 



Kariska hafv. : long. 63° 5' till long. 73° 45'; djup: 9 — 70 fmr. på 

 ren och sandbl. lerbotten. 



Såsom af ofvanstående diagnos framgår, öfverensstämmer denna nya art närmast 

 med den af M. Särs beskrifna Utriculopsis vitrea (N. Magaz. f. Naturvid. 1870, pag. 

 170, T. XI, f. 16 — 18), från hvilken den dock lätteligen skiljes genom de tätt stående, 

 talrika, skarpa linierna och genom öppningen, hvilken ej såsom hos vitrea är "sub- 

 pyriformis antice dilatata rotundata posticeque angustata", utan är vidast på inidten 

 och framtill något afsmalnande. Skalet är ganska tjockt, men genomskinligt; columella 

 är försedd med en temligen tjock callus. Dessutom skiljer sig denna art från Ut. 

 vitrea genom sin betydligare storlek och derigenom, att den är längre i förhållande 

 till bredden, mindre upblåst än Ut. vitrea. 



