JAörande hufvudvilkoren för hafsgytjans bildning, tillåter jag mig anföra utur D:r 

 C. T. Höks arbete öfver Sveriges Badgytjor 1 ): "Hafsgytjan bildas i instängda vikar, 

 der vattnet är mer eller mindre stillastående och uti hvilka en rikhaltig lägre hafs- 

 vegetation kan utveckla sig, bortdö och undergå en upplösningsprocess; dessa i decom- 

 positionstillstånd varande, organiska bildningar blandas efterhand mekaniskt med ställets 

 oorganiska ämnen, såväl lösliga som olösliga, och utgöra med dem förenade en homo- 

 gen massa". 



I förevarande ämne yttrar D:r A. J. Hörlin i Marstrand uti en berättelse till 

 Kongl. Sundhets-Collegium bland annat följande: "Om en gytja upptages der, hvarest 

 hafvet har större djup, erbjuder den från särskildta ställen tagen, sannolikt högst ringa 

 olikheter, endast att dess annars ljusgröna färg stöter mer eller mindre i grått. Tages 

 den deremot från särskildta ställen invid kusterna, så förekommer den något varierande 

 till fuktighet, finhet, smidighet och färg, hvilken sednare då vexlar mellan ljusgrön, 

 mörkgrön, gråbrun och svart". 



Rörande gytjans bildning säger D:r Hörlin: "Af berg begränsade hafsvikar, hvilkas 

 botten består af fet lera, och som tidtals är blottad för luftens tillträde, dit hafsvatten 

 inströmmar och dit is samlar en mängd af redan mer eller mindre förruttnade ämnen 

 och hvarest förruttnelsens fortgång ej motverkas af vattnets lifligare rörelser, der äro 

 egentligen de platser, hvarest man påträffar tjenliga badgytjor". 



Rörande badgytjan särskildt vid Marstrand anför D:r Hörlin i ofvanbemälde skrif- 

 velse: "Marstrands-ön, som består af en enda klippa, hvars sammansättning utgöres af 

 gneis och granit, är omgifven af friskt öfver sand strömmande vatten, hvarföre i dess 

 grannskap inga badgytjor förekomma. Dessa bildas deremot i instängda af någorlunda 

 stangnerande vatten uppfylda vikar, der oftast en förruttnelseprocess af organiska ämnen 

 gynsammare försiggår. En half mil från Marstrand, inåt fasta landet, äro belägna 3:ne 

 öar: Ko-ön, Inst-ön och Klöfver-ön. Emellan dessa öar, hvarest hafvet intränger genom 

 2:ne sund, erbjuder den leriga sjöbotten öfverallt god badgytja". 



Hafsvikarnes botten utgöres af flera öfver hvarandra liggande mer eller mindre 

 skiljaktiga aflagringar, af hvilka ett mellanlager är det, som egentligen lemnar god bad- 

 gytja. Af bemälde aflagringar har D:r Hörlin flera gånger tillsändt mig prof; sjelf 

 har jag åtskilliga gånger varit på stället närvarande vid upphemtningen, och följa här- 

 nedan några iakttagelser, som blifvit gjorda vid undersökning af ifrågavarande af- 

 lagringar. 



') Några upplysningar rörande Sveriges badgytjor meddelade af D:r C. T. Hök. Aftryck ur Sv. Läkaresällsk. 

 Handl. Stockholm 1853. 



