KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 16. N:0 6. 5 



Lagret N:o 4, det egentliga gytjelagret, var grågrönt och af öfvervägande finhet, 

 smidighet och homogenitet; beståndsdelarna i allmänhet så fint fördelade att mikroskop 

 erfordras för att urskilja olikartade delar. 



100 gm. fuktig gytja gaf vid slamning en återstod, som intorkad vid +160° vägde 

 4,126 gm. och utgjordes af 3,ios gm. eldfasta ämnen 



och 1,018 » förbränbara » 



4,120. 



100 v. d. icke slammad gytja, intorkad vid +160° 

 gaf vid glödgning 81,69 v. d. eldfasta 



oc h 18,31 » förbränbara ämnen. 

 100,oo. 

 Lagret N:o 5, under gytjan, upphemtades 24 fot under vattenytan och 18 fot 

 under hafsbotten med en för tillfället anskaffad längre jordborr. 



Slamningsförsök anstäldes med detta lager såväl i fuktigt som i intorkadt tillstånd. 

 a. 100 gm. fuktigt lager lemnade vid slamning en återstod, som intorkad vid 

 + 160° vägde 54,79 gm. och utgjordes af 53,34 gm. eldfasta ämnen 



och 1,45 » förbränbara » 



54,79. 



b. 100 gm. vid +150—160° uttorkadt bottenlager lemnade efter de finare delarnes 

 afslamning en återstod, som intorkad vid bemälde värmegrad vägde 90,086 gm. och ut- 

 gjordes af 88,586 gm. eldfasta 



oc h 1,500 » förbränbara ämnen. 



90,086. 



De frånslammade, finare delarne utgjorde således endast 9,914 %. 



100 v. d. icke slammadt, vid -rl60° intorkadt lager, N:o 5, gaf vid glödg- 

 ning 95,33 eldfast återstod 

 och 4,67 förbränbara ämnen. 

 100,oo. 



Det understa lagret innehöll sålunda en jemförelsevis ringa mängd förbränbara 

 ämnen. De eldfasta ämnena utgjordes af qvartskorn, glimmer, söndergrusade snäck- 

 skal, lera m. m. D:r Hök, som beredvilligast verkstälde mikroskopisk undersökning å 

 prof af bottenlagret iakttog fragmenter i mängd af Spangolithis arter samt af inkru- 

 sterade organiska ämnen. 



Till den mekaniska analysen af ofvanbemälde 5 lager användes Fr. Schulzes slam- 

 apparat. 



Man finner af hvad som blifvit anfördt rörande bottenlagrets uppheintning att 

 samtlige 5 aflagringar hade en mäktighet af minst 18 fot. 



Vid jemförelse af de särskilda lagren befmnes öfversta lagret, N:o 1, hålla öfver- 

 vägande mängd oförmultnade växtdelar, hvaraf en del utan svårighet kunde igenkännas 

 tillhöra Zostera marina; det understa lagret, N:o 5, visade deremot knappast några 

 växtdelar, de afslambara, finare ämnenas (lera, fin sand) mängd var här jemförelsevis 

 ringa; det i slamapparaten återstående var i allmänhet från bottenlagret mera grof- 



