KONGL. sv. vet. akademiens handlingar, band 16. n:o 6. 7 



Ett annat mellanlager upphemtadt närmare Qvarnholmen var betydligt mera sand- 

 blandadt. Detta lager hade enligt D:r Hörlin större mäktighet än föregående. 



100 gm. fuktigt lager gaf efter de finare delarnas frånslamning en återstod, som, 

 intorkad vid +160°, vägde 33,88 gm., hvaraf genom siktning särskiljdes: 

 3,24 gröfre delar (3 millim. — 1,5 centira.) utgörande träbitar, kol, qvartskorn, glimmer m.iiK 

 6,97 strösand. 

 23,67 finare delar (under 1 millim.) 



33,88. 



c. Det undre lagret, sjelfva gytjan, var fullkomligt likartadt, sammanhängande, 

 smidigt och lent samt af grågrön färg, lagrets mäktighet kunde vid upphemtningen 

 icke utrönas, mot djupet syntes det blifva allt fastare och klibbigare (Hörlin). Detta 

 lagers fysikaliska beskaffenhet i öfrigt, afhandlas under gytjans fysikaliska undersökning, 

 hvarest äfven den slamapparat beskrifves, som begagnades vid den mekaniska undersök- 

 ningen af detta lager. 



Ofvanbemälde aflagringars a, b och c, samt bottenlagrets N:o 5, behandling med 

 utspädd natronlut. 2 gm. aflagring kokades 5 minuter med 15 kub. cent. natronlut 

 (af 2 % natronhydrathalt) vätskan filtrerades och filtret begöts med så mycket vatten 

 att 15 kub. cent. filtrat erhölls. Filtraten slogos i särskildta profrör af nära 2 centi- 

 meters tvärlinie och lösningarnas färg jemfördes, dervid följande iakttagelser gjordes. 



Det öfversta lagret a, gaf svartbrun lösning. 



Mellanlagret, b, » brun lösning, ljusare än den af a. 



Gytjelagret, c, » mörkbrun lösning, obetydligt ljusare än den af a. 



Bottenlagret N:o 5, » en föga färgad lösning. 



Lösningarna af a, b och c afskiljde vid tillsats af klorvätesyra bruna fällningar 

 (humuskroppar) och vätskan affargades. 



Af de iakttagelser som blifvit gjorda vid upphemtning och undersökning af samte- 

 liga of vanomnämnda aflagringar framgår: 



l:o. Att botten i hafsvikarne omkring Marstrand utgöres af flera öfver hvarandra 

 liggande aflagringar, af hvilka ett mellanlager är det, som är lämpligt att till badgytja 

 användas. 



2:o. Att samteliga aflagringar utgöras af 4 ä 5 merändels ganska tydligt skilj- 

 aktiga lager, hvilka uppifrån nedåt utgöras af: 



a. Ofverst ett humusrikt lager, innehållande lefvande växter, snäckor, grus etc. 



b. Mellanlager ofvanpå gytjan (stundom 2:ne tydligen olika lager) innehållande 

 icke obetydlig mängd oförmultnade växtdelar och grof sand i större eller mindre 

 mängd, men obetydligt af humuskroppar. 



c. Gytjelagret, utmärkt genom sin finare fördelning, lenhet och smidighet samt 

 obetydliga halt af oförmultnade växtdelar. 



d. Bottenlagret, innehållande till största delen mineralämnen af snäckskal, deremot 

 högst obetydligt växtämnen, vare sig oförmultnade eller humuskroppar. 



