10 N. P. HAMBERG, UNDERSÖKNING AF BADGYTJAN VID MARSTRAND. 



Den vid slamningen b, erhållna och vid +160° uttorkade återstoden vägde 1,240 gm., 

 vid dess behandling i ofvanbemälde siktapparat stadnade icke något i siktarne N:o 1 och 

 N:o 2, men i sikten: 



N:o 3 qvarblef 0,026 gm. hufvudsakligen qvartskorn med litet växtämnen, 

 N:o 4 » 0,064 » glimmer, fältspat, hornblende, lera, organiska ämnen, 



N:o 5 » 0,857 » samma ämnen som i N:o 4 med inblandade diatoméer, 



i sikttrumman 0,293 » glimmer, lera, qvartskorn, organiska ämnen samt icke obetyd- 

 ligt diatoméer. 



1,240. 



Den vid slamningen erhållna återstoden utgjordes således af så fint söndergrusade 

 ämnen att deras storlek i allmänhet icke uppgick till en millimeter. 



Ofvan anförda slamförsök visa att de fasta delarna i Marstrands-gytjan hufvud- 

 sakligen utgöras af fina afslambara delar samt att vid slamning endast några få procent 

 återstod erhållas, vanligen icke innehållande några delar af gröfre beskaffenhet. 



4. Slamningsförsök med ett gytjeprof taget nära stranden vid Qvarnholmen vid 

 en vik af Backudden 1865. Slamningen verkstäldes uti ofvanbemälde cylinder, den er- 

 hållna återstoden, intorkad vid +160°, särskiljdes medelst den i 3, b, använda sikt- 

 apparat. 



Detta gytjeprof var svart; 100 gm. deraf i fuktigt tillstånd lemnade, efter från- 

 slamning af de finaste delarne, en återstod, som intorkad vid +150° — 160° vägde 7,288 

 gm. och utgjordes af: 



0,6io gm. snäckskal, lignit, kollika delar m. m. (2 — 5 millim.) 

 0,soo » söndergrusade snäckor, qvarts, glimmer, växtdelar, etc. (1 — 2 millim.) 

 5,878 » svartgrå sand, lera, glimmer, organiska ämnen (0,25 — 1 millim.) 

 7,288. 



100 gin. icke slammad gytja uttorkad vid +150 — 160° 

 gaf vid glödgning 78,39 v. d. eldfasta och 



21,61 » förbränbara ämnen. 

 100,oo. 



Vid detta gytjeprofs kokning med natronlut, af 2 procents natronhydrathalt, erhölls 

 en svartbrun vätska. Kokning med klorvätesyra gaf en gulbrun vätska, som med ammoniak 

 i öfverskott afskiljde icke obetydlig mängd jernoxidhydrat, ehuru endast 2 gm. fuktig 

 gytja till försöket användes; till följd af den betydliga halten af söndergrusade snäckor 

 åstadkom klorvätesyran stark utveckling af kolsyra. 



Detta nära stranden upphemtade gytjeprof skiljde sig således både till färg och 

 finhet från den vanligen begagnade badg3 r tjan. Den ganska stora halten af gröfre 

 mineralämnen, snäckskal m. m. till storlek af 5 — 6 millim. gör denna gytja olämplig 

 till bad, såvida den icke först silas. 



