KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 16. N:0 6. 15 



2. Jod. a. 100 kub.-eent. filtrat (2000 gm. fuktig g. och 2000 gm. vatten) 

 försattes med natriumkarbonat och afdunstades till torrhet, återstoden utdrogs med kok- 

 het koncentrerad sprit, den spirituösa lösningen försattes med några droppar kalilut 

 och afdunstades till torrhet, återstoden upphettades till nära glödgning, hvarefter den 

 löstes i vatten, den med svafvelsyra surgjorda lösningen försattes med kaliumnitrit och 

 kolsvafla, som vid omskakning färgades svagt rosenröd. 



b. Vattenlösning af 1 kilogm. f. g. gaf äfvenledes med kaliumnitrit eller med klor- 

 vatten och svafvelsyrehaltig stärkelselösning reaktion för jod. 



c. Ofvanbemälda vattenlösning mörknade vid tillsats af palladiumnitrat. 



3. Brom afskiljdes genom skakning af lösningen 2. a. med kloroform eller kol- 

 svafla efter tillsats af utspädt klorvatten. 



4. Klor. Gytjans vattenlösning ger med silfvernitrat stark fällning af klorsilfver. 



5. Svafvelsyra. Nyss upphemtad gytjas vattenlösning ger med klorbarium svagare 

 reaktion för svafvelsyra än den lufttorkades, som till följd af svafvelmetallernas oxida- 

 tion erhållit ett ökadt förråd af svafvelsyra. Se qvant. und. 5 A. och B. 



6. Cellulosa och dess förmultningsprodukter. a. Gytjans vattenlösning gaf, efter 

 tillsats af ättikssyra och kopparacetat en mycket liten mängd brunaktig fällning (kall- 

 satssyrad kopparoxid). Filtratet efter den källsatssyrade kopparoxiden gaf efter tillsats 

 af ammoniumkarbonat och uppvärmning till +60° icke någon fällning. 



b. Den med vatten utlakade gytjan gaf efter digestion med natriumkarbonatlösning 

 en brun lösning, hvarutur klorvätesyra afskiljde humussyror, ulmin-, humin- och geinsyra. 



c. Det efter behandling a och b återstående gaf vid kokning med kalilut en 

 mörkbrun lösning, som vid tillsats af klorvätesyra i öfverskott afskiljde humussyror, 

 bildade af uti gytjan befintligt humuskol (humin och ulrain). 



d. Det efter behandlingarne a, b och c återstående macererades med kopparoxid- 

 ammoniaklösning, efter längre tids inverkan erhölls en lösning, som vid tillsats af klor- 

 vätesyra i öfverskott afskiljde en flockig fällning, cellulosa. 



7. Chitin. Den enligt 6 a, b, c, d utlakade återstoden behandlades med alkohol, 

 eter och utspädd ättikssyra, hvarefter den intorkades vid +180°. Den sålunda be- 

 handlade och intorkade återstoden mörknade vid glödgning och svartnade vid upphett- 

 ning med koncentrerad svafvelsyra. Vid torr destillation erhölls efter stark glödgning 

 surt reagerande ångor. Genom kort maceration med koncentrerad svafvelsyra erhölls 

 en lösning, som grumlades vid utspädning med vatten och efter några timmar afskiljde 

 en flockig fällning. Den sura lösningen gaf, efter neutralisation med natriumkarbonat, 

 svag, men tydlig sockerreaktion med Fehlings profvätska. 



8. Klorofyll. Såväl alkohol som eter utdrog ett grönt ämne, den gröna lösningen 

 åstadkom i spektroskopet de klorofyll utmärkande absorptionsband. 



9. Albuminartadt ämne. Vattenlösning af gytjan visade vid afdunstning en hinna 

 på ytan, liknande den af kaseinlösning; efter afdunstning erhölls en torr återstod, 



