KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 16. N:0 6. 21 



c. Lerjord. Filtratet efter svafveljernet i 3. A. b. afdunstades i platinaskål under 

 tillsats af natriumnitrat och -karbonat, återstoden upphettades så att den blef gråhvit, 

 hvarefter den i glaskärl behandlades med kokande klorvätesyra och litet kaliumklorat, 



7475 



lösningen fäldes först med ammoniak sedan med ainmoniumkarbonat. — '— — gaf O,035S5 



z 



gm. lerjord, 0,7475 således 0,0717 gm. Af 10 gm. f. g. skulle således erhållas 0,0717 x 4 



= 0,2868 gm., af 1 kilogm. följakteligen 28,68 lerjord. 



B. Jernoxid och lerjord utdragna med klorvätesyra. 



a. Jernoxid + lerjord. 1 gm. fukt. g. utlakades med utspädd klorvätesyra, kisel- 

 syra afskiljdes, lösningen kokades med salpetersyra och fäldes med ammoniak; fäll- 

 ningen vägde 0,0203 gm. Af 1 kilogm. skulle sålunda fås 20,3 gm jernoxid + lerjord. 



b. Jernoxid. 1 gm. fukt. g. utdrogs med klorvätesyra på ofvan i B. a. angifvet 

 sätt, lösningen försattes med vinsyra och jernet afskiljdes enl. 3. A. b. dervid 0,oio4 

 jernoxid erhölls, af 1 kilogm. sålunda 10,4 jernoxid. 



c. Lerjord; utur filtratet efter föregående bestämning erhölls enl. 3. A. c. 0,oi43 gm- 

 lerjord. Af 1 kilogm. 14,3 gm. lerjord. 



Enligt ofvananförda bestämningar erhölls af 1 kilogm. fukt. gytja: 

 Genom uppslutning enligt A. 13,5296 gm. jernoxid, 

 » » » » 28,6800 » lerjord. 



» utlakning med klorvätesyra enligt B. 10,4 gm. jernoxid, 

 » » >) » » » 14,3 » lerjord. 



Sålunda förefinnas enligt A. och B.: 13,5296 — 10,4— 3,1296 jernoxid såsom silikat, 



28,68 ♦ — 14,3 = 14,38 lerjord » » 



4. Svafvel. 200 gm. nyss upphemtad gytja utrördes med 500 kub. -cent. vatten, 

 som genom längre tids kokning blifvit befriadt från luft, blandningen lemnades i hvila 

 uti ett väl tillkorkadt kärl, som deraf nästan fyldes; så snart vätskan klarnat afskiljdes 

 medelst pipett 50 kub. -cent., hvilka titrerades med Vioo normal jodlösning, sålunda att 

 först 3 — 4 kub.-cent. jodlösning på en gång tillsattes, derefter filtrerad stärkelselösning 

 och slutligen jodlösning till blåfärgning. Genom förprof med 50 kub.-cent. destilleradt 

 vatten och stärkelselösning visade sig att 0,21 kub.-cent. Vioo jodlösning åtgick till dess 

 blåfärgning. 3:ne försök visade följande resultat: 



I a. erfordrades 5,n — 0,21 = 4,90 kub.-cent. jodlösning. 



». b. » 5,30 — 0,2i = 5,09 » » 



)) C. » 5,38 — 0,21 = 5,17 » » 



I medeltal således 5,053 kub.-cent. Vioo jodlösning till 50 kub.-cent. Till 500 

 kub.-cent. = 200 gm. gytja följaktligen 50,53 kub.-cent. 1 kilogm. skulle således er- 

 fordra 252,65 kub.-cent. jodlösning, innehållande 0,32087 gm. jod, motsvarande 0,04042 

 svafvel. 



5. Svafvelsyra. 

 A. I nyss upplienitad gytja. Under vistelse vid Marstrand i Augusti 1867 afvägde 

 apotekaren J. Waller benäget 20 gm. nyss upphemtad gytja och blandade den genast 



