26 N. P. HAMBERG, UNDERSÖKNING AF BADGYTJAN VID MARSTRAND. 



och talk med natronhydrat. 100 gm. f. g. visade i medeltal af 2 analyser en klor- 

 ammoniumhalt af 0, 002673 gm. 



B. I destillat af 1000 gm. f. g. Genom titrering med Vio normal oxalsyra erhölls 

 en ammoniakhalt af 0,ooos gm. motsvarande 0,02138 salmiak. 



1000 gm. f. g. lemnade enligt A. 0,02673, enligt B. 0, 02138 gm. klorammonium, så- 

 ledes i medeltal 0, 02405 gm., motsvarade 0,007C5 gm. ammoniak. 



13. Klorofyll, a. 8,075 gm. 1. g. motsvarande 25 gm. fuktig, utdrogs med eter, 

 eterlösningen afdunstades, återstoden tvättades med vatten och torkades vid +100°. Af 

 25 gm. f. g. erhölls 0,0183 



b. Andra 8,075 gm. 1. g. motsvarande 25 gm. f. g. lemnade 0,oi5i 



50 gm. f. g. 0,0334. 

 1 kilogra. f. g. således 0,668 gm. klorofyll. 



14. Humuskroppar. 



A. Källsatssyra. 200 gm. f. g. utlakades med 2 liter vatten; 500 kub.-cent. af 

 filtrat = 50 gm. f. g. afdunstades till ringa återstod, som filtrerades och försattes med 

 kopparacetat och ättiksyra; den källsatssyrade kopparoxiden, torkad vid +140 vägde 

 0,0011, motsvarande 0,022 gm. på 1 kilogm. Denna mängd kopparsalt skulle enligt 

 Mulder innehålla 0,01258 källsatssyra. 



Filtratet efter källsatssyran gaf icke reaktion för källsyra, qval. und. 6. a. 



B. Humussyror. (Humin-, ulmin-, geinsyra). 265,64 gm. f. g. digererades i flera 

 omgångar med natriumkarbonatlösning och derefter med vatten så länge färgad lösning 

 erhölls, filtraten koncentrerades och öfvermättades med klorvätesyra, de afskiljda humus- 

 syrorna + mineralämnen tvättades och torkades vid +160 — 170°; halten af mineralämne 

 bestämdes genom glödgning. De mineralfria humussyrornas mängd beräknades till 

 1,00554 gm. eller på 1 kilogm. 3,78535. 



C. Humussyror, bildade af humin och ulmin. Den i 14. B. med natriumkarbonat- 

 lösning utdragna gytjan kokades några timmar med kalilut under ersättande af det af- 

 dunstade vattnet, lösningen filtrerades, återstoden utkokades ånyo och urtvättades der- 

 efter. De af humin och ulmin bildade humussyrorna afskiljdes och beräknades på 

 samma sätt som i 14. B. 265,64 gm. f. g. lemnade 5,68075 gm. således 1 kilogm. 21,386 

 gm. mineralfria humussyror. 



15. Cellulosa. Det efter behandling med kalilut, 14. C. återstående macererades 

 under en längre tid och i flera omgånger med kopparoxidammoniaklösning, lösningarna 

 försattes med öfverskott af klorvätesyra, den utfällda cellulosan vägde efter tvättning 

 och torkning vid +140 — 150°, 1,2125 gm. sålunda på 1 kilogm. 4,56444 cellulosa. 



16. Chitin. Den lufttorkade återstoden, efter behandling med kopparoxidam- 

 moniak enligt 15, vägde 30,313 gm. Vid upphettning under 6 timmar i luftbad af 

 +150 — 160° förlorade 0,5 gm. deraf 0,0262 gm. i vigt = 5,24 %. Vid undersökning af 

 ifrågavarande återstod visade den sig hafva efter behandling, enl. 15, qvarhållit en ej 

 obetydlig ammoniakhalt, som genom upphettning vid 160° under 6 timmar icke kunde 

 aflägsnas. Ammoniakmängden bestämdes derföre genom att destillera 5 gm. återstod 



