KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 16. N:0 7. 5 



befintliga växtaftryck, hvilka höra till den äldre floran, och af samma bergart finnes 

 ett ej obetydligt antal stuffer äfven i Köpenhamns, Riksmusei och Lunds samlingar. 

 Möjligen hafva dessa erhållits genom någon vid Höganäs bosatt person, ty motstyckena 

 till samma aftryck finnas ofta i olika samlingar. Det är troligen dessa, på hvilka 

 Angelin hänsyftar i ett bref till Forchhammer, dateradt Höganäs den 11 Aug. 1842, 

 deri det heter: »Jag har sett, att samma växter, som jag förut funnit i vår Liasbild- 

 ning, nu på våren blifvit funna äfven här vid Höganäs uti en liten stock (njure) af 

 thoneisenstein; förmodligen var det dessa växter, som Nilsson förevisat i Stockholm. 

 Ifrån detta senare ställe äro de likväl långt sämre än de jag äger. De äro dessutom 

 i anseende till species icke så obetydligt olika». 



Med de växter, som Angelin säger sig ega, afses dem, som tillhöra hvad jag be- 

 nämner Höganäs yngre fossila flora, och hvilka på särskildt ställe längre fram skola 

 afhandlas. Tyvärr erhåller man ingen visshet om hvar den omtalade »njuren» af ler- 

 jernsten var belägen, men på grund af den deruti inneslutna florans stora olikhet med 

 den yngre och dess stora öfverensstämmelse med floran vid Bjuf, anser jag det för 

 obestridligt, att densamma haft sin plats någonstädes i närheten af »Fru Bagges flöts», 

 måhända mellan denna och »Grefvinnan Ruuths» 1 ). Några arter äro för lerjernstcnen och 

 den svarta skiffer, som med säkerhet härrör från Fru Bagges flöts, gemensamma, och 

 af dem, som saknas i lerjernstenen men finnas i skiffern, äro äfven flera funna vid Bjuf, 

 hvilket ytterligare gör lerjernstenens läge i närheten af den nämnda flötsen sannolikt. 

 Dock måste beklagas, att inga bestämda uppgifter härutinnan, som kunnat bevisa hvad 

 som nu blott blir mycket sannolikt, stått att erhålla. 



Vid besök vid det under sänkning varande »Nya schaktet» år 1875 träffade Lund- 

 gren i en gråsvart skiffer en ej obetydlig mängd växtlemningar, de flesta dock hörande 

 till en enda art, Cyparissidium septentrionale. Man hade då ännu 80 fot qvar till den 

 nedre flötsen, och någon bestämd uppgift om den växtförande skifferns läge kunde, 

 enligt hvad Lundgren meddelat mig, icke erhållas, enär styckena togos på »backen» 

 och enligt Ingeniör Ulffers liknande lager förefunnos på flera skilda nivåer. Då skiffern 

 emellertid innehåller samma art, som finnes i »Fru Bagges flöts», är det antagligt, att 

 den legat i den djupaste delen af schaktet, således i närheten af »Grefvinnan Ruuths.» 



Samma lokal besöktes af mig på våren 1876 för Sveriges Geologiska Undersök- 

 nings räkning, och jag lyckades då insamla en ej obetydlig mängd växtförsteningar, af 

 hvilka dock flertalet utgjordes af samma barrträd. På samma gång träffade jag vid några 

 gamla högar en bergart med lemningar efter den yngre floran, hvilket fynd i flere 

 hänseenden, såsom vid redogörelsen för densamma skall påvisas, var af stor vigt. 



För öfversigtens skull bifogas här nedan en profil öfver lagren vid schaktet »Prins 

 Carl» (med författarens tillåtelse hemtad ur E. Erdmanns uppsats »Om Skånes stenkols- 

 formation» såsom tilläere- till P. T. Cleves afhandlino- »Om stenkol», N:o 1 i serien »Ur vår 

 tids' forskning», andra upplagan). Man ser deraf att »Fru Bagges flöts» är den första, 



') I den förteckning; öfver de lager, som genombrutits vid sänkningen af schaktet »Prins Carl», hvilken upp- 

 gjorts af E. Ulffers, och hvilken finnes intagen i E. Erdmanns »Beskrifning öfver Skånes stenkolsförande 

 formation», omnämnes ett lager jernlera (»lerjernmalm, hård, finkornig med kalkspatsådror», Ulffers), 0,7 5 

 fot mägtigt, beläget 22 fot öfver »Fru Bagges flöts». Möjligen kan detta motsvara den växtförande ler- 

 jernstenen. 



