22 A. G. NATHORST, BIDRAG TILL SVERIGES FOSSILA FLORA. II. 



aftryck, utan äfven sjelfva den lösgjorda bladmassan, hvilken ovedersägligen ådagalägger, 

 att bladflikarne äro med hela sin bas fastade vid rachis och icke alls »örade». Någon 

 sammanhörighet med Otozamites kan således lika litet som med Ptilophyllum ifråga- 

 komma. 



De mera typiska formerna, med den bakre kanten af småbladen helt och hållet 

 afrundad, erbjuda visserligen ingen stor likhet med Anomozamites ; dock bilda andra 

 arter öfvergångar dertill. Så är t. ex. fallet med såväl Ptilozamites Heeri Nath. som 

 Pt. Carlsoni Nath., af hvilka båda jag känner mycket fullständiga exemplar från Bjuf. 

 De öfre flikarne hos dessa hafva nämligen samma form som Pt. Nilssoni Nath., under 

 det att de nedre blott äro svagt afrundade, nästan snedt qvadratiska, och härigenom 

 till och med erinra om Anomozamites minor, hvars regelbundna delning äfven är en 

 karakter gemensam med Ptilozamites ; äfven småbladen äro ju hos denna växt svagt fram- 

 åtböjda. Häraf är det tydligt, att någon skarp gräns mellan de båda sist nämnda 

 slägtena icke existerar, eller att Anomozamites minor åtminstone är mycket närstående 

 Ptilozamites, till hvilket slägte det nästan skulle kunna sägas närmare sluta si"' än till 

 Anomozamitesarterna med oregelbundet delade blad. 



Till Ptilozamites hör utan all fråga äfven Ptilophyllum (Palaeozamia) bengalense 

 Oldham *) och väl äfven Ptilophyllum obtusum Oldham. Dessa hafva äfven långa, smala, 

 jemnbreda blad och tättställda nästan med kanten hvarandra täckande flikar, hvilkas 

 form hos den förra arten fullkomligt öfverensstämmer med deras form hos Ptilozamites 

 Nilssoni; hos den andra arten äro de mera rundade. De äro fastade långs rachis med 

 hela sin bas,' och nerverna äro dikotomiska, raclierande, allt karakterer, hvarigenom dessa 

 arter fullkomligt öfverensstämma med Ptilozamites. Såväl Zigno som Schenk hafva 

 emellertid uttalat den åsigten, att de båda nämnda indiska växterne tillhöra slägtet 

 Otozamites, troligen, liksom det hände mig 2 ) då jag blott kände ett enda aftryck af 

 Ptilozamites Carlsoni från Bjuf, bedragna af växtens habituella likhet med nämnda slägte 

 och antagande att aftrycken härrörde från undre sidan. Samma åsigt förfäktas fort- 

 farande af Feistmantel 3 ) som visserligen riktigt särskiljer dem från Ptilophyllum, men 

 dervid icke beaktar, att hos Otozamites är flikarnes främre rand örad, hvarför de 

 således i allmänhet icke med hela sin bas kunna vara fastade långs rachis. 



Till Ptilozomites hör vidare Nilssonia Blasii Brauns (Sandstein bei Seinstedt, Palae- 

 ontographica IX) {Pterophyllum Schenk, Pterozamites Schimper), hvilken, oaktadt sina 

 i förhållande till öfriga arter gigantiska dimensioner, med hänseende till flikarnes form 

 och nervering ej företer någon skiljaktighet från i fråga varande slägte. Såsom jag- 

 redan på annat ställe framhållit 4 ) är nämligen Brauns uppgift om de radierande 

 nerverna fullkomligt riktig och Schenk's påstående, att de skola vara parallela och icke 

 dikotomiskt förgrenade eller radierande, deremot oriktigt. Växten bör således icke 



') Oldham and Morris, Fossil flora of the Rajmahal series. Palaeontologia indica. 2:nd series, vegetable 

 fossils. Calcutta 1862. 



2 ) Anmärkningar om den fossila floran vid Bjuf. 



3 ) Feistmantel, Uber die indischen Cvcadéengattungeu Ptilojphyllum Morr. und Dictyozamites Oldh. Cassel 

 1876 (Palaeontographica Suppl. IIl'Lief. III). 



4 ) Anmärkningar om den fossila floran vid Bjuf. 



