KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 16. N:0 7. 28 



hafva sin plats inom slägtet Pterozamites, om hvilket Schimper i diagnosen uppgifver, 

 att nerverna äro blott vid basen dikotomiska sedan parallela. 



Redan i »Floran vid Bjuf» (I p. 51) har jag framhållit möjligheten deraf, att den hittils 

 såsom ormbunke ansedda Ctenopteris eycaclea Brongn. torde höra under Ptilozamites 

 och sålunda vara en cycadé — ty att det sistnämnda slägtet hör till denna grupp be- 

 visas utom genom hela dess byggnad äfven genom de öfvergångsformer som före- 

 finnas mellan detsamma och Anomozamites. I sjelfva verket synes det vara svårt att 

 uppgifva några skiljaktigheter af den vigt, att de skulle kunna anses beteckna en 

 verklig slägtskilnad mellan Ctenopteris cycadea och Ptilozamites Nilssoni, hvarför jag 

 foiifarande måste anse det för sannolikt, att den förra kan tillhöra i fråga varande 

 slägte. 



1. Ptilozamites Nilssoni m. 

 Tal'. III lig. 1—5, 8. 



Pt. foliis linearibus interdum dichotomis- in medio circiter 20 millim. latis, pinnis 

 late falcatis obtusis margine imbricatis vel subimbricatis 6 — 7 millim. latis, ad 15 longis, 

 nervis crebris, rachi tuberculata. 



Var. longior Taf. III fig. 6, 7. differt pinnis ad 22 millim. longis haud imbricatis. 



Denna art är utmärkt genom de skärformigt böjda trubbiga flikarne, hvilka äro 

 särdeles tättställda, så att bakre randen af den ena täcker främre af den nedåt följande *). 

 Ett exemplar (Taf. III fig. 8) är dikotomiskt förgrenadt, liksom fallet kan vara med 

 Ctenopteris? falcata Nath. och Ptilozamites fallax Nath. (Floran vid Bjuf I, Taf. VII, 

 fig. 8 — 10). Rachis är vanligen försedd med små skarpa knölar, nerverna äro tätt- 

 ställda, framträdande, isynnerhet mot bakre kanten raclierande, stundom med den främre 

 deremot nästan parallela, dikotomiskt förgrenade. Flikarnes dimensioner på bladets 

 midt äro vanligen en bredd lån° - s rachis af 6 — 7 millim. mot en största längd af 15, 

 vid spetsen blifva de smalare, mera framåtriktade. 



Varieteten longior utmärkes genom flikarnes större längd — till 22 millim. — 

 hvarjemte de ej äro fullt så tättställda som hos hufvudformen, föröfrigt är öfverens- 

 stämmelsen mycket stor. 



Ptilozamites Nilssoni är hittills blott funnen vid Höganäs, der de flesta exemplaren 

 äro träffade i lerj ernstenen. Några smärre fragment äro dock äfven funna i den 

 svarta skiffern. 



Förklaring- öfver figurerna. Taf. III fig. 1 basen af bladet med de nedåt 

 aftagande flikarne, hvilka med kanten något täcka hvarandra; fig. 2 del af bladet högre 

 upp, äfven med mycket tättställda flikar; fig. 8 ett dikotomiskt förgrenadt exemplar, 

 undre sidan; fig. 5 del af bladet nära spetsen; dessa alla exemplar i lerjernsten, 

 Nilssons samling. Fig. 3 del af ett sönderbrutet blad med jemförelsevis bredare 

 flikar än de föregående, rachis är här bibehållen, med små knölar, och man ser tydligt, 

 att flikarne äro fastade på sidan deraf; lerjernsten, Lunds museum; fig. 4 del af bladet 



*) Denna ställning är enligt Alexander Braun kännetecknande för cycadeernas blad. 



