36 A. G. NATHORST, BIDRAG TILL SVERIGES FOSSILA FLORA. II. 



Emellertid lemna Angelins bref, såsom af ofvan anförda utdrag synes, ingen 

 närmare uppgift om hvar han funnit växtlemningarne, ja man kan till och med blifva 

 tveksam, huruvida de verkligen äro funna vid Höganäs, och ej snarare på något annat 

 ställe i trakten norr om Helsingborg. I första brefvet (skrifvet i Helsingborg) heter 

 det blott »koltrakten härstädes», i det andra talas om »Höganäs petrefakter» och i ett 

 tredje, citeradt i redogörelsen öfver den äldre floran vid Höganäs, säges, att de växter 

 (de här i fråga varande), som han förut funnit i liasbildningen, nu blifvit funna »äfven 

 här vid Höganäs i en liten stock (njure) af thoneisenstein», ehuru visserligen till species 

 olika. Då han sedan begär att få låna växterna, säger han dem vara från »Höganäs- 

 trakten», och såvida han ej skiljer mellan sjelfva Höganäs och Ryd, der schakten äro 

 belägna, skulle man nästan kunna blifva böjd för det antagandet, att växterna blifvit 

 funna på något helt annat ställe. 



Dock finnas skäl som tala för, att de verkligen härröra från Höganäs. Dels vore 

 det egendomligt, om ej Forchhammer skulle hafva erhållit uppgift öfver växternas 

 fyndort, och han har med egen hand på etiketterna skrifvit »Höganses». Dels finnes i 

 Nilssons samling från Höganäs en enda stuff med lemningar från den yngre floran, 

 och det vore en besynnerlig tillfällighet, om densamma från någon annan fyndort skulle 

 förirrat sig dit. Dels har jag slutligen sjelf funnit stuffer med samma flora på botten 

 af några gamla högar vid Ryds pumpschakt år 1876. För spårvägen till det »Nya 

 schaktet» hade man nemligen tagit fyllnadsgrus strax bredvid pumpverket och der, 

 ibland tilltrampad jord och diverse affall, funnos äfven de nämnde styckena, som ehuru 

 något hårdare dock mycket erinra om de af Angelin tagna. De arter, som deruti 

 funnos, voro blott få, men dock desamma som i de ofvan omnämnda samlingarne 

 (Eqidsetum Munsteri, Taxites longifolius, Podozamites minor, Podozamites Agardhianus, 

 Androstrobus borealis, Schizoneura hoerensis), och det är således sannolikt, att de Ange- 

 linska verkligen härröra från Höganäs (eller rättare Ryd). Deras plats i lagerserien 

 här qvarstår dock allt jemt obekant, ehuru florans stora olikhet med den äldre fordrar, 

 att de tillhört något af de öfre lagren, kanske i närheten af den lilla flöts, som träffats 

 på mellan 50 och 60 fots djup (se träsnittet pag. 6). I den af E. Ulffers noggrannt 

 uppgjorda profilen 1 ) öfver de vid sänkningen af Prins Carls schakt genomgångna lagren 

 omnämnes nemligen såsom förekommande 4, ii fot öfver densamma, ett, en half fot mäg- 

 tigt, lager af »lerskiffer, lös, grå med organiska rester", och det är ganska sannolikt, 

 att detta verkligen är Höganäs' yngre växtförande lager, enär intet annat säges inne- 

 hålla organiska lemningar. I det yngre växtförande lagret äro de nämligen så all- 

 männa, att det skulle vara egendomligt, om deras närvaro blifvit förbisedd. Om detta 

 lager verkligen haft sin plats der, skulle det befinna sig något mer än 220 fot öfver 

 »Fru Bagges flöts», och olikheten mellan de båda flororna vore då af det stora afståndet, 

 som talar om en ganska ansenlig tiderymd, lätt förklarlig. 



I sitt bref till Forchhammer år 1852 motiverar Angelin sin anhållan att få låna 

 växtförsteningarne från Höganästrakten dermed, att han ej på annat sätt kan öfver- 

 komma dem. Emellertid finnes i Riksmusei paleontologiska afdelning en samling växt- 



z ) Intagen i E. Erdjianns Beskrifning öfver Skånes stenkolsförande formation, p. 26, Stockholm 1872. 



