KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 16. N:0 7. 37 



aftryck, som till största delen bestå af alldeles samma arter, som den Köpenhamnska 

 samlingen, och fullt ut lika väl bevarade, stundom bättre. På de flesta stufferna af 

 denna ganska rikhaltiga samling äro fastklistrade etiketter, på hvilka med Angelins 

 egen hand står skrifvet »Helsingborg», och hvilket är den enda upplysning om deras 

 fyndort, som stått att vinna. Det är tydligt, att denna samling måste härröra från 

 någon senare tid, ty hade Angelin haft den år 1852, hade det varit fullkomligt öfver- 

 flödigt att begära lånet af den Köpenhamnska. 



Bergarten - — en skifferlera — är något olika det yngre växtförande lagrets vid 

 Höganäs, hufvudsakligen derigenom att den är något lösare och ej fullt så tunnskiffrig, 

 hvarjemte den synes hafva varit något mer jernhaltig; men för öfrigt är överensstäm- 

 melsen mellan båda och de växtaftryck de innehålla så stor — af deras samman- 

 lagda 20 arter äro 13, möjligen 15 gemensamma, och de, som på endera fyndorten 

 saknas, äro på den andra mycket sällsynta — att intet tvifvel kan uppstå om att berg- 

 arterna varit fullkomligt samtidiga och bildats under likartade förhållanden, eller med 

 andra ord, att de intaga fullt motsvarande nivå. Här ser man det beklagliga uti att 

 inga bestämda uppgifter om de båda lagrens förekomst finnas, ty man hade annars af 

 dem kunnat draga särdeles vigtiga slutsatser angående läget af Höganäsflötserna vid 

 Helsingborg. Om t. ex. den yngre Höganäsfloran verkligen vistes härröra från den 

 lilla flötsen på mellan 50 och 60 fot under jordytan vicl schaktet »Prins Carl», och 

 om man derjemte haft sig förekomsten af Helsingborgs växtförande lager bekant, så 

 hade man kunnat med stor grad af sannolikhet säga, att på ungefär 140 fot under 

 detta senare skulle man — försåvidt de ej utkilat åt detta håll — hafva hopp om att 

 igenfinna »Grefvinnan Ruuths» och på ungefär 220 fot »Fru Bagges flöts". Nu vet 

 man dock hvarken Högan äslagrets eller Helsingborgslagrets läge och kan således icke 

 gifva någon som helst anvisning i detta fall, och det måste i sanning beklagas, att ett 

 så värderikt material blifvit på det sätt vårdslösadt, att det i såväl geognostiskt 

 som praktiskt hänseende för närvarande är fullkomligt värdelöst. Om Helsingborgs- 

 floran härrör från någon af de inånga naturliga genomskärningarne i stadens närhet 

 eller måhända från något af de norr om staden neddrifna schakten, derom vet man 

 alldeles intet. 



En blick på vidfogade förteckning öfver arterna torde visa, att ehuru visserligen 

 flere af dem äro funna på andra ställen i Skåne, kan dock ingen särskild lokal sägas mer 

 än de andra visa en liknande flora. Med den äldre floran vid Höganäs äro 6 arter ge- 

 mensamma, af hvilka Dictyoyhyllum acutilobum och Podozamites Agardhianus äro i de 

 äldre lagren blott funna med ett exemplar, under det att de i de yngre äro vanliga, 

 och för öfrigt är hela florans sammansättning väsentligt olika. Med Bjuf äro 7 arter 

 gemensamma, men för öfrigt gäller om de båda Horornas likhet i det stora hela precist 

 detsamma, som angående den äldre floran vid Höganäs. Pålsjö räknar 4 eller möjligen 

 5 gemensamma arter, och äfven med denna fyndort är således likheten ej stor, det 

 samma gäller om Stabbarp, som har att uppvisa 4, möjligen 6, och om Hör, som äfven 

 har 4 säkra arter, möjligen till och med 7, gemensamma med den i fråga varande floran. 

 Man har sålunda svårt att angifva dess förhållande till öfriga fyndorters, så mycket 

 mera som det relativa läget mellan dessa ej är kändt. Hvad inan för närvarande med 



