JL^en stora grupp af lägre vexter, som man vanligen kallar Alger, omfattar flera sinsemellan genom 

 vigtiga characterer åtskiljda serier, inom hvilka vextlifvet på ett i flera fall analogt sätt synes upp- 

 stiga från lägre till relativt högt utbildade former. Man kan således uppsöka likasom hvarandra 

 motsvarande utvecklingsstadier inom de olika serierne, och dessa förekomma icke sällan både till 

 yttre utseende och inre structur hvarandra så lika, att man icke blott under systematikens tidigare 

 perioder, utan äfven någon gång i nyare tider ansett dessa sinsemellan närmare beslägtade (Batra- 

 chosperme<B och Chordariece med Hélminthocladiacece). Stundom förekomma sådane analogier äfven 

 mellan aflägsnare formers grupper (Vauclieria och Saprolegnia). Man torde hos Algerna kunna upp- 

 söka flera exempel, som synas visa att former, hvilka i morphologiskt afseende kunna ega stora lik- 

 heter, dock böra vara systematiskt vidt. åtskiljda v ). 



Inom de olika serierne befinna sig slutpunkterne — så väl de som bilda de enklaste, som de 

 mest complicerade formerne — på mycket olika fullkomlighetsgrader. Hos de gröna Algerne finnas 

 både en- och mång-celliga former, der vextlifvets mest olika functioner synas föregå inom samma 

 eller inom hvarandra motsvarande celler; många, der utveckling af nya celler åtföljes af de nybil- 

 dade cellernes särskiljande och bildning af nya individer (Nostochinece). Colonien, såsom samman- 

 fattningen af skiljda individer till en mer eller mindre bestämd form, synes här motsvara hvad som 

 man hos något högre stående torde böra betrakta såsom ett enda — men mera sammansatt — individ. 

 Hos Florideei-ne finnes det ingen hittils känd art som är jemförlig med dessa de gröna Algernes 

 lägre stående former, ingen der icke cellerne differentieras för olika ändamål, ingen der icke sär- 

 skilda celler förefinnas för de nutritiva och särskilda för de propagativa functionerne. Det gifves 

 ingen känd Floridé som saknar rot; hos det öfvervägande flertalet är bålen delad i flera särskilda 

 ytterdelar. De i afseende på de yttre delarnes utbildning lägst stående Florideerne motsvara nästan 

 de gröna Algernes högst stående former. Deremot uppnå de i sådant afseende högst stående Flori- 

 deerne, hvarken i det hela eller i vissa delars utpreglade differentiering, knappast någonstädes den 

 utvecklingens fullkomlighet, som uppnås hos många af de bruna Algerne, hos hvilka delar motsva- 

 rande högre vexters stam, grenar, blad, frukter, o. s. v. förekomma tydligare representerade än hos 

 många högre stående Cryptogamer. 



Af den mindre utpreglade differentieringen af sådane delar, som hos högre vexter framträda så- 

 som olika yttre organer, blir det väl en följd, att Florideernes yttre former förete måhända mindre om- 

 vexling än som förekommer hos vissa andra artrika grupper. Det kan måhända med någon sanning 

 sägas att flertalet af de arter, som man för närvarande känner af Florideerne, skulle med afseende 

 på deras yttre form vara hänförliga till de äldre Algologernes, hufvudsakligen efter den yttre formens 

 olikheter grundade, slägten (Cerammm, Gigartina, Chondrus, Halymenia, Delesseria o. s. v.). Deremot 

 torde det kunna visas, att samma yttre form-nyanser kunna förekomma inom flera af Florideernas 

 olika grupper. I stället för att angifva ett naturligt slägte torde den yttre formens öfverensstämmelse 

 således snarare kunna anses antyda en modification eller ett utvecklingssätt, som kan förekomma hos 

 flera. Och dessa de olika gruppernes till sin yttre utveckling analoga former äro stundom hvarandra 

 så förvånande lika, att äfven de som mest sysselsatt sig med studier af Florideerne deraf blifvit 

 vilseledde. 



Så vidt jag rätt uppfattat den protest, som A. Bkaun uttalat (Mchl Bot. Zeit. 1875 p. 210) emot en del nyare systematiska 

 grupperingar af lägre vextformer, är denna hufvudsakligen grundad på en liknande uppfattning. 



