KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 15. N:0 6. 25 



spetsen; de utskjuta här, efter den vanliga typen för pinnat utveckling, som nya och i annan riktning 

 än stammens fortvexande cellgrupper; grenarne, med relativt obegränsad utveckling, anläggas sednare 

 än bladen, och icke i omedelbart samband med den sig utvecklande stamspetsen; de framkomma på 

 den bladet motsatta sidan af stammen och midtför bladet, så att en gren och ett blad blifva hvar- 

 andra motsittande. De synas uppkomma icke genom en från den axila cellraden utskjutande ny 

 cellrad, utan, såsom det förekommit mig, såsom en från stammens cortical-lager utskjutande adventiv- 

 gren. Hos den sterila vexten tillvexer grenen i början ofta obetydligt, hos den fertila är det grenen 

 som förvandlas till bärare af fortplantnings-organerne. Hos den nya grenen förefinnes dess stamdel 

 före bladet, och det första bladet utvecklas regelbundet på den yttre kanten af grenen (i förhållande 

 till den stam, som bär grenen). Hos Ptil. asplenioides utgå stundom ifrån samma punkt 2:ne sterila 

 grenar, hvilket synes styrka antagandet om deras adventiva ursprung, likasom hos den fertila vexten 

 nya fruktgrenar kunna framkomma längs åt kanten, och ofta nedanför den sterilas utgångspnnkt. 

 Hos Pt. asplenioides stå äfven bladen på längre afstånd ifrån hvarandra, och man påträffar hos den 

 lätt grenspetsar, som icke bära andra delar än de tydligt alternerande bladen. 



Hos Ptilota serrata finnas jemväl både blad med begränsad utveckling och grenar med obe- 

 gränsad; bladen äro alternerande, och grenarne motsatta bladen; bladen uppkomma i samband med 

 den sig utvecklande stamspetsen, grenarne anläggas sednare; på bladen, som anläggas hela i kanten, 

 framkomma sedermera tänder, först på utsidan, sednare på insidan, som det synes genom vissa kant- 

 cellers verksamhet; tänderne äro motsittande och till sin utveckling noga begränsade. Hos Pt. plu- 

 mosa (Harv. Phyc. Br. tab. 80), som under vissa tillstånd kan synas förvillande lik den först i sed- 

 nare tider nogare åtskiljda Pt. serrata, anläggas blad och grenar efter samma norm som hos denna; 

 allt är lika, men tänderne på bladen äro djupare och få något mera form af syl-lika taggar än af 

 sågtänder. Båda arterne äro således hvarandra mycket närstående. Men bladen hos Pt. plumosa, 

 som först anläggas till sin utveckling begränsade, öfvergå sednare till fortvexande grenar; dervid 

 blifva de nedre bladtänderne (här mera under form af syllika spetsar) oförändrade, under det de öfre 

 utvexa och öfvergå till rachides som bära nya grenar och blad; ser man en något större gren i detta 

 tillstånd kan man ännu i den olika längden af dess pinna; spåra dessas olika ursprung. Hos Ptilota 

 elegans (Harv. Phyc. Br. tab. 191) blifva blad och grenar hvarandra ännu mera lika; knappast kunna 

 de åtskiljas annorlunda än att vissa, på nästan lika afstånd förekommande, grenar få en starkare ut- 

 veckling än de mellansittande. 



Hos Ptilota Iihodocallis (Harv. Phyc. austr. tab. 44), som likasom andra den antarctiske oce- 

 anens arter har samtliga pinna? (blad och grenar) alternerande, kan man svårligen på grund af olika 

 uppkomst-sätt skilja mellan blad och grenar; efter omkring 7 pinna; (på hvardera sidan) med begrän- 

 sad utveckling följer en grenbildande, sålunda att den alternerar (likasom de odelta) med sina när- 

 maste grannar. Grenar, så väl som enkla pinnas, bildas i samband med den sig utvecklade stam- 

 spetsen, och grenbildarne synas således knapt jemförlige med de andra arternes grenar. Från kanten 

 af de odelta pinnas utskjuta tänder, här under form af taggar, liknande dem hos Ueram. ciliatum; 

 taggarne äro starkare på utsidan och anläggas der först, men framkomma äfven på insidan och stälda 

 midt emot utsidans. På rachis finnes en tagg motsittande hvarje pinna, således på det ställe derifrån 

 grenarne utgå på de nordiske arterne. På de grenbildande pinna; finnas nederst 2:ne hvarandra mot- 

 satta, nästan lika stora taggar; derefter blir den ena till tagg och den andra till pinna, och rachis 

 bär sålunda alternerande pinna; och taggar, så att en tagg alltid sitter midt för en pinna. På pa- 

 ginalsidan af rachis förekomma derjemte mycket små (adventiv-) grenar, en midtför hvarje pinna, 

 ofta på båda pagina;, och med spetsarne vända alternerande åt höger och venster. Med dessa sed- 

 nare synas fruktgrenarne hos Pt. Bhodocallis vara analoga. 



Inom det enda slägtet Ptilota har jag således några arter, der de såsom blad och grenar be- 

 stämda delarne framträda i ställning, uppkomstordning, form och utvecklingsförmåga mycket tydligt 

 differentierade; men hos andra arter (Pt. plumosa), der tydligen motsvarande organer förekomma, är 

 den begränsade utvecklingen hos bladen sednare öfvergående i en relativt obegränsad; hos åter andra 



K. Vet. Ak. Handl. Ed. 15. N:o 6 * 



