KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 15. N:0 6. 37 



äter andra antaga vissa af dessa cellgrupper en annan form och riktning, af körtlar inbäddade inom mem- 

 branen hos C. circinnatum (Tab. III. fig. 14 — 16), af de hvar för sig utskjutande, likasom små grenar 

 bildande cilierne hos Ceram. ciliatum auct.; hos en art {Ceram. nitens) gruppera de sig mera till trådar, 

 som tendera att antaga en mot de inre ledcellerne vertical riktning (Tab. III. fig. 20. b), men hvilka 

 endast bestå af några få led och förblifva likasom inbäddade inom det yttre lagrets gelatina. — De 

 corticala cellgrupper, som på olika sätt förekomma hos olika Ceramium-former, torde kunna sägas 

 motsvara de inre grenbildarne hos Gattya m. fl., men de anordnas på annat sätt, de utskjuta icke 

 det allmänna hyllet, utan förblifva likasom deri nedsänkta. På de delar af stamtråden hos Cepam. 

 diaphanum, der de icke utvecklas, synes ledcellernes egen membran sammansmälta med det allmänna 

 hyllet; der de vid knäna utvecklas, utvisa de gränserne emellan båda. 



Det har förut blifvit anmärkt att hos Crouania gracilis (tab. II. fig. 2 — 5), hos vissa Callithamnier, 

 (1. c. fig. 10 — 11), hos hvilka de ledade stamtrådarne i äldre delar otngifvas likasom af ett yttre cortical- 

 lager, detta utgöres af rotbildningar, som utgående ifrån stamgrenarnes bas, redan innan dessa utträda 

 utanför stammens yttre gräns, fortvexa nedåt inom sjelfva stam-membranen. Det torde kunna antagas, 

 att dessa rottrådar kunna tränga ned uti denna stam-membran just emedan den utgöres af en yttre till 

 oorganiserad gelatina öfvergående del (det yttre allmänna hyllet) och en inre lefvande, i bestämdare 

 organiskt sammanhang med den inre stamcellen stående ledmembran; och att rottrådarne nedtränga 

 utanför gränsorne af den inre cellmembranen. Den egendomliga företeelsen, att sjelfständiga celler 

 till utseendet fortvexa inom andra cellers membran, förklaras således äfven af det här påvisade för- 

 hållandet. 



Den articulerade stamträd, som hos Crouania och Callithamnion beklädes med ett sådant cor- 

 tical-lager inom sjelfva stamtrådens membran, är hos dessa vexter den yttre och nakna stammen, och 

 det oorganiserade lager, inom hvilket den omnämnda bildningen försiggår, är således dessa vexters 

 yttre allmänna hylle, deras mer eller mindre membranlika eller gelatinösa cuticula. Men en full- 

 komligt analog bildning kan föregå hos andra Florideer, der en inre axil tråd förekommer, funge- 

 rande såsom stam åt inre grenar (hos Stenocladia, Phacélocarpus m. fl.). Lederne i denna axila tråd 

 utvecklas genom den terminala cellens tillvext och delning. Inom de bildade ledcellerne afsättas 

 ständigt, nya membran-lameller inåt, under det de yttre öfvergå till ett mer eller mindre oorganiseradt 

 slemlager, och emellan yttergränsen af detta och de inre lefvande cellmembranerne kunna rottrådar 

 nedtränga på enahanda sätt som hos Crouania. Hvad som utvändigt blir till en yttre cuticula hos 

 Crouania, blir till inre hos Phacélocarpus m. fl., blir här väl motsvarande hvad som oftast kallats 

 intercellular-substans. Nostochineernes slemhylle är en produkt lika väl af de innersta cellerne i co- 

 lonien som af de yttersta, och denna product synes åtminstone här vara öfverallt till sina egenskaper 

 densamma. På samma sätt äro många Florideernes inre celler omgifne af ett slemlager, som väl är 

 både till upphof och egenskaper oftast öfverensstämmande med deras yttre slemhylle. 



Det har redan blifvit antydt att detta slemhylle åtminstone till sin fasthet kan förekomma tem- 

 ligen olika. Hos de Florideer, hvilka hafva ett cortical-lager som utgöres af perlbandslika mer eller 

 mindre starkt förgrenade trådar, med en mot det inre lagret vertical riktning, ligga dessa trådar 

 likasom inbäddade uti ett lager af pellucid gelatina, som utvändigt öfvergår i det yttre hela vexten 

 omgifvande hyllet. Hos flertalet Florideer är detta gelatinösa lager likasom ett relativt fastare kitt, 

 som fasthåller trådar och celler i sitt läge; hos andra, Lygistes- och Nemastoma- arter, är kittet för- 

 vandladt till ett lösare slem, inom hvilket den ena tråden friare kan skilja sig ifrån den andra. 

 Ett tunnt snitt af Nemastoma lanceolata eller N. dichotoma, taget på ett torkadt exemplar och ned- 

 lagdt i en droppe vatten eller äfven i utspädd sprit, visar tydligen de yttersta trådarne sinsemellan 

 fria; men ett dylikt snitt, taget af en annan art, Nemastoma discigena, uppblötadt i vatten och med 

 tillsats af en droppe saltsyra, bibehåller trådarne oförändrade i sin ställning och inbäddade i sitt slem 

 (jfr Tab. IV. med dertill hörande förklaring). 



Hos många Florideernes slägten, der de yttersta förgreningarne blifva fina och ofta hårlika, 

 äro grenarne oftast mjuka och böjliga (Dasya, Wrangelia, Callithamnion, Crouania m. fl.); men inom 

 samma slägten förekomma arter, der grenarne, ehuru kanske lika fina, dock äro styfva och utlöpa i 



