KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 15. N:0 6. 51 



(Tab. XXXIII. fig. 2) blifva nya intercellular-rum synliga, alternerande med de yttersta cellerne. 

 Det är de sålunda bildade, kortare och till utseendet mindre regelbundet ordnade cellerne, som bilda 

 sådane arters cortical-lager. 



Den omständigheten, att cortical-lagrets celler alltid alternera med siphonerne och således in- 

 taga intercellular-rummens plats, torde redan kunna gifva en antydan om deras bildningssätt. Men 

 detta blir än tydligare om på tvärsnittet man nogare betraktar skiktningen i de olika cellulernes 

 tjocka och lamellösa väggar. Det kunde tänkas, och man får lätt den föreställningen, att den yttre cell, 

 som alternerar med siphonerne, hade uppkommit genom delning af endera af dessa; men då de yttre 

 cellerne uppkomma först sedan siphonerne utgöras af äldre celler (i en redan äldre del af stammen), 

 så borde i sådant fall dess redan tjocka lamellösa vägg synas på endera sidan fortlöpa äfven utikring 

 den cell, som derifrån blifvit afdelad. Men tvärsnittet visar mycket tydligt att de yttre cellerne hafva 

 lika väl som siphonerne sin på alla sidor jemntjocka och afskiljda vägg med sin egen concentriska 

 skiktning. Den kan då svårligen hafva uppstått på annat sätt än genom intercellular-rummets ut- 

 vidgning, genom osmotiskt upptagande af endochrom ifrån tillgränsande siphoner, hvarefter det så- 

 lunda vunna endochromet utbildat en detsamma omgifvande sjelfständig membran. Se Tab. XXXIII. 

 tvärsnitt af flera PolysipJionia-arter och Tab. XXXII. fig. 26 af Dasya coccinea. 



Hos de nämnde arterne — så väl som hos Rhodomelece i allmänhet — tillvexa trådarne genom 

 toppledets förlängning och delning i 2:ne dotterceller (toppcellen och ledcellen); hvardera cellen måste 

 tänkas omgifven af modercellens yttre gemensamma och dottercellens inre särskilda membran. Emellan 

 de båda dottercellernes membraner kan tänkas möjligheten af ett intercellular-rum — der de båda 

 cellerne med rundade bottenkanter vid peripherien närma sig intill modercellens yttre membran. Då 

 hvarje ledcell derefter delas i 4 eller flera i en krets stälda siphoner, dessa åter med något tillrun- 

 dade kanter, så kan ett intercellular-rum jemväl tänkas förekomma emellan ledcellens och siphoner- 

 nes (också vid bottnarne) sammanstötande membraner. Pluruvida de utbildade interstitial-cellerne 

 befinnas på det ena eller andra intercellular-rummets plats, torde vara svårt att afgöra. Men antag- 

 ligen böra intercellular-rum snarast förekomma i närheten af ledcellernes (genicula) sammanstötande 

 bottnar, der utrymmet dertill bör vara större; hos många arter (t. ex. Dasya coccinea på yngre pinnaj 

 ser man också tydligt små korta, utvändigt triangelformiga celler rundt ikring knäet, vändande med 

 sina spetsar omvexlande uppåt (tillhörande det öfre ledet) och nedåt (det nedre ledets), likasom in- 

 kilade emellan de vid knäet något hopknipna siphonerne. Man jemföre Tab. XXXIII. fig. 1. c. och 

 Tab. XXXII. fig. 25) .och de figurer som blifvit lemnade af Kiitzing Phyc. tab. 50. I. 3. och Kny 

 Axillar Kn. tab. 2. fig. 7. Längre ned på en sådan pinna ser man både dessa kortare, kring knäna 

 befintlige, och de längre, emellan siphonerne utbildade, intercellular-gångarne utgöra anlaget till de 

 än längre ned fullbildade interstitial-cellerne. Om man nogare betraktar på dessa olika ställen tagne 

 tvärsnitt, så ser man interstitial-cellerne sträcka sig afsrualnande äfven inåt, likasom de äfven i denna 

 riktning trängt siphonerne i sär; de vidgas mera utåt än inåt. och mera vid knäet än uppåt och 

 nedåt — således mest der det största utrymmet finnes. Har ett i intercellular-rummet vid knäet upp- 

 taget plasma börjat sin verksamhet, och här utbildat en cell med egen membran, och denna nya cell 

 tillvexer och tränger de tillgränsande siphonerne än mera ifrån hvarandra, så skall ett nytt intercel- 

 lular-rum nedan- eller ofvanför den vid knäet anlagda cellen uppstå, som i sin tur skall fyllas med 

 plasma och utbildas till en ny cell. Och hvad man således kan tänka sig böra förekomma, det^åter- 

 finnes också vid observationerne. Göres ett tvärsnitt i någon mån snedt af en art med kortare led, 

 så att snittet på ena sidan utskurit ledets midt, på den andra knäet, så kan man också få se de båda 

 sidorne visa ett olika utseende 1 ). 



'1 Vid tillsats af jod såg jag trådens allmänna membran hos Dasya coccinea, hvilken likasom hos Rhodomelece i allmänhet är fa- 

 stare och mindre collenchymatisk än hos kanske flertalet andra Florideer, utvändigt, der den sammansmälter med siphonernes 

 peripheriska väggar, blifva brun, under det innerväggarne till siphonerne knapt märkbart förändrades; botten-membranen 

 som finnes emellan de centrala siphonerne i 2:ne närgränsande led, antog en starkt brunaktig färg, likasom den till consistens 

 kanske mera motsvarar den mera cuticulariserade yttre membranen. Emellan innehållet i de periceutriska siphonerne och in- 

 terstitial-cellerne har jag stundom trott mig se den skillnad, att endochromet i dessa sednare syntes mera homogent; mera 

 kornigt i siphonerne. Sannolikt beror olikheten på den olika åldern af cellerne; vid tillsats af jod såg jag det vanligen hos 

 båda antaga eu mörkare röd-blå färgskiftning. 



