56 J. G. AGARDH, FLORIDEERNES MORPHOLOGI. 



Har man hos en sådan vext som Polycoelia öfvertygat sig derom, att protoplasman inom en 

 cellul kan mera omedelbart öfvergå till ett helt system af celler motsvarande organer (trådar och 

 gemmidier), hvarunder modercellens membran synes successivt oblitereras, så torde man lättare kunna 

 antaga att en motsvarande cellbildningsprocess kan förekomma äfven hos andra Florideer, der dess 

 förekomst är mindre lätt att framvisa på annat sätt än att hos dem vissa cellgrupper förekomma, 

 hvilka knappast på annat sätt kunnat bildas. 



Hos en vid våra kuster vanlig; form af Ceramium rubrum, som utmärker sio- genom sin storlek, 

 har jag i de nedre ledcellernes inre sett en cellväfsbildning af mycket egendomlig art (Tab. III. fig. 

 21). I stället för att dessa celler vanligen synas tomma eller fylda endast af en färglös vätska, såg 

 jag här cellens lumen fyldtj af förgrenade och ledade trådar, hvilka syntes mig tillhöra vexten, ut- 

 gående ifrån den ena cellväggen och utspända emot den andra, likasom bildade de ett inre förstärk- 

 ningslager åt den stora cellen. Måhända kunde det under denna förutsättning antagas att de upp- 

 kommit genom en omedelbar utbildning af ett nät af plasmatrådar inom den stora cellen. Men jag- 

 fann detta nät utveckladt endast i några af de af mig undersökte cellerne, och jag har sedan ett par 

 gånger förgäfves eftersökt denna bildning. Trådarnes bestämda och characteristiska ställning syntes 

 antyda att det inre nätet icke kunde vara en parasitbildning x ). 



1 0. Om cellernes ställnings- och grupperingsförhållanden — deras förening till olika lager. 



Det har redan blifvit antydt att det icke gifves några Florideer, som bestå af en enda cellul, 

 men deremot finnas icke få arter, synnerligast bland Callithamnieer och Wrangelieer, der bålen och 

 de yttre delarne utgöras af enkla cellrader, i hvilka de cylindriska cellerne äro stälda med horizon- 

 tela bottnar öfver hvarandra — hvilkas structur sålunda synes lika enkel som de greniga Confervernes. 

 Bland de membraniikt utbredda Florideerne gifves det likaledes Nitophyllum-arter, hos hvilka större 

 delen af den sterila fröns är bildad af rundadt kantiga celler, stälda i ett enda plan jemte hvarandra, 

 — arter som sålunda erindra om Ulvaceerne bland de gröna Algerne. Hos det stora flertalet Flori- 

 deer är structuren dock vida mera complicerad; de celler, som sammansätta fröns, äro icke blott till 

 form olika, utan de anordnas äfven på mycket olika sätt hos olika arter och differentiera sig ofta i 

 tydligt olika lager. Hos många Florideer visar ett genomsnitt 3:ne sådana lager: det axila, det inter- 

 mediära och det corticala; men åtminstone 2:ne, ett inre och ett yttre, kunna hos de flesta åtskiljas. 



Men de lager, som i den beskrifvande algologien bestämmas efter deras läge — såsom axila, 

 intermediära och corticala — de motsvara icke alltid hvarandra hos olika Florideer; de kunna vara 

 olika till structur, till sättet hvarpå de bildas, till tiden då de uppkomma så väl med afseende på den 

 del de tillhöra, som med afseende på de olika lagrens förhållande till hvarandra. Hos flera mycket 

 naturliga grupper ser man tydligt att än det ena, än det andra lagret kan vara allmännare förekom- 

 mande: cortical-lagret kan saknas hos vissa arter af Callithamnion, af PolysipJionia m. fl., men före- 

 kommer hos andra, och ofta mycket närstående arter. Det inre lagret kan saknas hos vissa Nito- 

 phyllum-arter, men förekommer hos andra. I sådane fall torde det väl vara gifvet att det allmän- 

 nare förekommande anlägges tidigare och i samband med den sig utvecklande delen; och det endast 

 hos vissa arter förekommande torde oftast vara sednare tillkommet. Har det förra en för gruppen 

 characteriserande bildning, så torde deremot det sednare ofta afse någon function, som inom samma 

 typ möjligen kan fullgöras på olika sätt. 



J ) Det torde böra erindras att om man låter prseparat, tagne ifrån förut torkade exemplar af vissa Florideer, i flera dagar för- 

 varas i vatten, får man stundom se bildningar uppstå, som förekomma såsom egna organiska former. Så bar jag i de stora 

 sipbonerne bos Polysipkonia virgata sett cellens lumen upptagas af förgrenade trådar, hvartill man förut icke ser något spår. 

 Om betydelsen af dessa trådar, om de äro en begynnande mycelii-bildning, vågar jag icke uttala någon förmodan. Exemplar 

 af Ceramium rubrum ser man ofta starkt beklädda af en liten parasit, som vanligen upptages såsom en art af Callithamnion 

 (C. Daviesii). Det kunde kanske antagas att den ofvan anförda bildningen bos Ceram. rubrum vore begynnelsen till en seder- 

 mera utvändigt framträdande parasit; men bvarken trådarnes ställning syntes förråda en främmande bildning, icke beller syntes 

 mig trådarnes utseende antyda att de tillbörde nämnda, på Cer. rubrum ofta parasiteraude art. 



