KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 15. N:0 6. 69 



sitt tydliga endochrom. Uti den yngsta delen af vexten finnes icke något intermediärt lager, och, så 

 vidt jag sett rätt, icke heller spår till de hyphalika trådarne. Men ganska snart nedom spetsen (i 

 längdsnittet) ser man lederne i trådarnes näst yttersta förgreningar svälla mera ut (fig. 3 im) och 

 detta fortgår vidare nedåt i den mån de blifva äldre: de blifva derunder mindre tydligt radade i 

 trådar; genom grenens allmänna tillvext och trycket mot hvarandra torde de småningom förskjutas 

 och sålunda öfvergå till det intermediära lagrets oordnade celler. Så äro den axila tuben, det inter- 

 mediära lagrets stora rundade celler och det corticala lagrets mycket finare moniliforma trådar endast 

 olika förändringar af ett slags Callithamnii-lik uppränning till structuren i den något äldre vexten. 



Uppkomsten af det inre lagret af hyphalika trådar är svårare att följa, och det var först efter 

 längre sökande som jag erhöll prajparat, hvilka tydligt visade både trådai*nes ursprung och ändpunkt. 

 Jemte de verticillerade grenarne, som utgå ifrån den axila tuben uppåt och bilda — genom sina suc- 

 cessivt förändrade delar — de olika lager i stammen som tillhöra det uppåt fortvexande systemet, såg 

 jag ett stycke nedom spetsen i ett längdsnitt af en ung stamdel särskilda grenar framkomma vid 

 knäet, hvilka straxt vid deras första led böjas och synbarligen tillvexa nedåt (fig. 3Ä); närmast basen 

 såg jag dessa bestående af kortare och något ovala led, hvarefter ett eller ett par af de nedre leden 

 voro något längre, men det nedersta förlänger sig till den långa hyphalika tråden, som synes fort- 

 vexa nedåt och slutligen kunna uppnå en betydlig längd. Uti den unga tråd, som jag afbildat, är 

 sjelfva ändan något trubbig och det inre trånga röret syntes mig afslutas något ofvanom denna. Uti 

 äldre delar bilda de nedåt allt talrikare hyphalika trådarne ett mägtigt lager, bland hvilka det upp- 

 stigande systemets inre grenar måhända småningom försvinna, eller endast förekomma såsom de glesa 

 rester, som jag ofvan antydde förekomma i det beskrifna tvärsnittet. Att de hyphalika trådarne, som 

 väl ofta framkomma innan de verticillerade trådarne ombildats till det intermediära lagrets rundade 

 celler, kunna förekomma likasom här och livar inträngda bland dessa, bör icke heller motsäga det 

 anoifna sättet för dessa laoers bildning. 



På ett väl lyckadt längdsnitt af en något äldre del trodde jag mig äfven inom den axila tu- 

 bens egen membran kunna urskilja trådlika bildningar, liknande dern som jag ofvanför redogjort för 

 hos Crouania och hos Callithamnier med starkare utbildade stammar, och hvilka jag antagit der ut- 

 göra ett system af rot-trådar, som fortvexa emellan de lameller, hvaraf stamcellernes äldre leder 

 sammansättas. Hos flera andra Florideer med en inre axil cellrad har jag trott mig se en liknande 

 utveckling. 



Hos Areschougia ligulata {A. australis Kärv. Pliyc. austr. tab. XIII.) förekommer en structur, 

 som nästan fullkomligt öfverensstämmer med den hos Stenocladia (Tab. XVIII. fig. 1) och äfven synes 

 uppkomma på liknande sätt. Uti längdsnittet af en mycket ung gren (Tab. XVIII. fig. 2 och 3) såg 

 jag från den axila tuben utgå grenar (här vanligen mera dichotoma), hvilkas yttersta led utgöra det 

 corticala lagrets perlbandslika trådar och hvilkas näst yttersta något ovala led ombildas till det inter- 

 mediära lagrets rundadt-kantiga celler; bitar af de Callithamniilika grenarnes nedre delar såg jag i 

 icke allt för gamla delar äfven här spridda bland de hyphalika trådarne (1. c. fig. 3), som nästan 

 ensamma bilda det mäktiga inre lagret (1. c. fig. 1). Uti äldre delar kunna jemväl inom den axila 

 tubens egen yttre pellucida membran-lameller (1. c. fig. 3 c) finare trådar komma till utveckling, 

 hvilka här fortgå ifrån knä till knä, och slutligen omgifva den axila tuben med ett lager af trådar, 

 hvilka jag till deras structur i öfrigt icke kunde skilja från de hyphalika trådarne, som bilda det 

 utanför tuben utvecklade intermediära lagret. Uti sin nedre del äro de hyphalika trådarne jemväl 

 oarticulerade; endast syntes mig deras inre hålighet mindre trång än hos Stenocladia, och den syntes 

 mig derjemte något ojemn till kaliber, likasom deras yttre membran förekom mig stundom något 

 mera vidgad, stundom trängre — måhända derföre att de mer eller mindre hårdt tryckas af andra 

 trådar under sin utveckling nedåt. 



Hos Nizymenia (Harv. Phyc. austr. tab. 165) förekommer jemväl en structur som närmar sig 

 den hos Stenocladia, men den axila tuben saknas hos Nizymenia. I dess ställe visar ett tunnt 

 längdsnitt af ett mycket ungt blad (T. XXIII. fig. 9) ett axilt knippe af längre articulerade cylin- 

 driska trådar, fortlöpande i bladets längd-direction på ringa afstånd ifrån hvarandra, och sins emellan 



